Справа № 160/1383/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2024 рокуСправа №160/1383/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
15 січня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільської митниці, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.11.2023 № UA403000/2023/000083/2.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 07.09.2021 між продавцем компанією SENIDA SOLUTIONS sp. Z.o.o. (Польща) та покупцем товариством з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» (Україна) було укладено зовнішньоекономічний договір № 2021/09/07-1, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а позивач прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору.
14 листопада 2023 року посадовими особами Тернопільської митниці направлено декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару зазначеного у графі 12 митної декларації у розмірі 4 527 034,43 грн.
15 листопада 2023 року посадовими особами Тернопільської митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000083/2, в якому зазначено, що встановлено нові відомості щодо вартості товару, у документах наявні розбіжності, також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.11.2023 № UA403000/2023/000083/2, оскільки в документах, які були надані до митної декларації, відсутні розбіжності щодо числового значення товару, а числові значення митної вартості товару є документально підтвердженими, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/1383/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
06 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Тернопільської митниці надійшов відзив на позовну заяву вх.№4426/24, в якому представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.
На виконання зовнішньоекономічного контракту №2021/09/07-1 від 07.09.2021 року, укладеного між компанією «ААКSH BEVERAGES PRIVATE LIMITED» (Китай) та товариством з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» (Україна), згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №2/ЕХ від 28.04.2023 року на митну територію України ввезено товар.
Партія №187-2023.
Дата виробництва: 08.2023.
Строк придатності:07.2025.
Дана зовнішньоекономічна операція відбувалася відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 та специфікації №2023-3-2 від 30.05.2023, згідно пункту 6 Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 передбачена 100% передоплата, проте в платіжних інструкціях в іноземній валюті №119 від 30.05.2023 та №186 від 10.07.2023 року, які були надані для підтвердження вартості товару, в графі "Призначення платежу" реквізити вище зазначених документів не зазначені;
Прайс-лист від 15.05.2023 року №б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB QINGDAO, що обмежує конкурентність.
Таким чином, перелічені вище фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган має право у випадках, встановлених Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
З огляду на наведені вище обставини та враховуючи те, що позивачем документально не підтверджено складові митної вартості, митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:
Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім раніше поданих до митного оформлення документів, додатково було надано:
- Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") №UА408050/23/009245 від 19.10.2023 року;
- Довіреність №1 від 20.10.2023.
Листами №1 від 09.11.2023 року та №2 від 14.11.2023 року позивачем повідомлено митницю, що ним надано усі необхідні документи, протягом 10 календарних днів додаткових документів надаватися не буде, та просив завершити митне оформлення згідно статті 255 МК України.
Положеннями статті 55 Митного кодексу України визначено, що митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Так, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000083/2 від 15.11.2023 року, у графі 33 якого зазначено:
Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що встановлено нові відомості щодо вартості товару, у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно офіційних даних митної адміністрації Індії, які розміщені в реєстрі електронного обміну даними митної служби Індії (ІСЕGАТЕ), вартість товару, який переміщувався за S/B №3459874 від 25.08.2023 (документ зазначений у коносаменті від 29.08.2023 №YMLUM515073591, який поданий до митного оформлення) у контейнері ВЕАЦ4825012 складає 11755257,6 індійських рупій на умовах поставки FOB, що в еквіваленті на день подання ЕМД складає 141564,57 дол. з врахуванням транспортних витрат (фрахт до порту СONSТАNТА - 1295 дол. США; транспортні витрати СONSTANTA - до митного кордону України (п/п Порубне-Сірет) - 52 341,29 грн. - цінова інформація згідно ЕМД від 13.11.2023 №UА403070/2023/005272) на рівні 8,2735 дол. США/кг.
Зважаючи на викладене вище, представник відповідача вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UА403000/2023/000083/2 від 15.11.2023 року прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.
08 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» надійшла відповідь на відзив вх.№4955/24, в якій представник позивача не погоджується з наведеним відповідачем у відзиві на позов та зазначає наступне.
У відзиву відповідач вказує, що імпортований позивачем товар був ввезений «на виконання зовнішньоекономічного контракту №2021/09/07-1 від 07.09.2021 року, укладеного між компанією «ААКSH BEVERAGES PRIVATE LIMITED» (Китай) та товариством з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» (Україна)».
Однак, представник позивача зазначає, що вказаний відповідачем зовнішньоекономічний контракт був укладений позивачем з продавцем товару - польською компанією Senida Solutions Z.о.о. (Польща) компанія «ААКSH BEVERAGES PRIVATE LIMITED», тобто вказана відповідачем як китайська, насправді є індійською та в даній операції є виробником і відправником товару.
Крім того, відповідач зазначив, що зовнішньоекономічна операція відбувалася відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 та специфікації №2023-3-2 від 30.05.2023 року, згідно пункту 6 Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 передбачена 100% передоплата, проте в платіжних інструкціях в іноземній валюті №119 від 30.05.2023 року та №186 від 10.07.2023 року, які були надані для підтвердження вартості товару, в графі «Призначення платежу» реквізити вище зазначених документів не зазначені, а прайс-лист від 15.05.2023 року б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, QINGDAO, що обмежує конкурентність.
Стосовно вказаних тверджень відповідача, представник позивача зазначає, що поставка оцінюваного товару здійснювалася на виконання вказаного вище зовнішньоекономічного контракту № 2021/09/07-1 від 07.09.2021.
Додаткова угода №3 до вказаного зовнішньоекономічного контракту була укладена 10.08.2023 року, тобто жодного стосунку до порядку оплати товару не має.
Специфікація №2023-3-2 від 30.05.2023 року, платіжні інструкції №119 від 30.05.2023 року та №186 від 10.07.2023 року, а також прайс-лист від 15.05.2023 року б/н відповідачеві не надавались, оскільки до поставки не відносяться.
На думку представника позивача, відзив відповідача не містить аргументів, що спростовували б доводи викладені в позовній заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника Тернопільської митниці про розгляд адміністративної справи №160/1383/24 у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.
14 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Тернопільської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив вх.№5827/24, в яких представник відповідача, крім вже зазначеного в відзиві на позов, надає додатково свої заперечення на відповідь на відзив, зазначаючи наступне.
Щодо посилання позивача на завершення митного оформлення товару.
Нормами частини 5 статті 255 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Положеннями пункту 4.9 розділу IV Порядку №631 передбачено, що під час завершення митного оформлення посадовими особами ПМО виконуються такі митні формальності: перевірка відомостей про виконання митних формальностей, сформованих за результатами оцінки ризику за МД із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі за допомогою АСАУР; перевірка правильності нарахування митних та інших платежів, правильності заповнення граф 47 та Б МД , контроль і облік векселів; нарахування плати за виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для них (у разі здійснення такого оформлення), доповнення записів у графах 47 та Б МД , унесення відомостей до ЕК МД (ЕМД); заповнення графи С МД згідно з порядком заповнення митних декларацій на бланку ЄАД, унесення відомостей до ЕК МД (ЕМД); справляння митних та інших платежів за МД; завершення митного оформлення.
Окрім цього, посадовою особою ПМО на момент внесення відмітки про завершення митного оформлення не у повному обсязі була виконана митна формальність 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів».
Відповідно до правил Інкотермс 2010, FOB - продавець повинен доставити товар на судно покупця або на судно обраної покупцем організації. Витрати на навантаження і експортні митні формальності несе продавець. Оплата доставки вантажу за покупцем.
Вартість товару, який переміщувався за S/В №3459874 від 25.08.2023 року (документ зазначений у коносаменті від 29.08.2023 №YMLUM515073591, який поданий до митного оформлення) у контейнері ВЕАЦ4825012 складає 11 755 257,6 індійських рупій на умовах поставки FOB (без урахування витрат на доставку), що в еквіваленті складає 141 174,41 дол. США, що на 17 524,81 дол. США більше, ніж заявлена фактурна вартість по даній митній декларації (з урахуванням витрат на доставку).
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс».
20 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» надійшла заява вх.№6525/24, в якій представник позивача щодо змісту доданих до заперечень доказів, зазначає наступне.
Відповідачем надано копію митної декларації від 13.11.2023 №СА403070/2023/005272, визначеної джерелом інформації під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару.
Як свідчить графа 31 джерела інформації, на його підставі оформлено каву, розфасовану в упаковки для роздрібної торгівлі.
У той же час кава, митну вартість якої збільшено відповідачем на підставі джерела інформації, була імпортована позивачем в первинних упаковках масою нетто більше 10 кг.
Як свідчать графи 35 «Маса брутто (кг)» та 38 «Маса нетто (кг)» джерела інформації, маса кави в пакуванні 15 805,5 кг, що є значно більше маси самої кави (8 196 кг) майже в два рази.
Що ж стосується імпортованої позивачем кави, то її маса брутто 19 205,8 кг. більше маси нетто 17 440 кг. всього в 1,1 рази.
Таким чином оскільки вартість упаковки товару включається до ціни товару, фасування кави в упаковки для роздрібної торгівлі обумовлює збільшення її ціни, на якій базується митна вартість.
Також, як свідчить графа 20 джерела інформації, оформлена на його підставі кава поставлялась покупцю на умовах CIF CONSTANTA.
Згідно з Інкотермс 2010 це означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, у цьому випадку до румунського порту CONSTANTA.
При цьому імпортована позивачем кава поставлялася на умовах СРТ, що згідно з Інкотермс 2010 означає, що продавець доставить товар названому йому перевізнику та оплатить витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, у даному випадку до українського міста Дніпро.
Таким чином, транспортні витрати на доставку в Україну кави, імпортованої позивачем, включено продавцем до ціни товару, що передбачено розділом 5 «Ціна товару» контракту від 07.09.2021 року №2021/09/07-1 між позивачем та продавцем - польською компанією Senida Solutions Z.о.о.
У той же час транспортні витрати на поставку кави, оформленої на підставі джерела інформації, від румунського порту CONSTANTA до кордону України були витратами покупця товару, які при визначенні митної вартості товару додаються до ціни товару.
На думку представника позивача, викладене вище свідчить про некоректність порівняння митної вартості кави, імпортованої позивачем та оформленої на підставі джерела інформації, тобто про помилковість визначення цього джерела інформації.
29 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» надійшло клопотання вх.№7733/24, в якому представник позивача, посилаючись на положення статті 64 Митного кодексу України, зазначає, що при застосуванні резервного методу визначення митної вартості, митна вартість повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях; крім того, заборонено при застосуванні на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей.
Тобто, маючи інформацію про кілька здійснених митними органами митних оформлень ідентичного чи подібного товару митний орган має обрати як основу для визначення митної вартості митне оформлення з найнижчою вартістю.
Митна вартість цього ідентичного товару склала 6,44 доларів США за 1 кг. (графа 22 /графа 33).
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
07.09.2021 між продавцем компанією SENIDA SOLUTIONS sp. Z.o.o. (Польща) та покупцем товариством з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» (Україна) було укладено зовнішньоекономічний договір № 2021/09/07-1, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а позивач прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору.
Партія №187-2023.
Дата виробництва: 08.2023.
Строк придатності:07.2025.
- сертифікат якості №б/н від 22.08.2023 року;
- пакувальний лист №1 від 25.08.2023 року;
- рахунок-фактура (інвойс) №2/ЕХ від 28.04.2023 року;
- коносамент № YMLUM515073591 від 29.08.2023 року;
- автотранспортна накладна №5012 від 11.10.2023 року;
- декларація про походження товару №2/ЕХ від 28.04.2023 року;
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") №UА408050/23/009245 від 19.10.2023 року;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2021/09/07-1 від 07.09.2021 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №1 від 24.01.2022 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №2 від 24.01.2022 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №3 від 10.08.2023 року;
- договір про надання послуг митного брокера №672021/ІН від 28.09.2021 року;
- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів №б/н від 25.08.2023;
- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №10611412 від 13.10.2023;
- інші некласифіковані документи - фото загрузки №б/н від 20.10.2023.
- зовнішньоекономічна операція відбувалася відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 року та специфікації №2023-3-2 від 30.05.2023 року, згідно пункту 6 Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 передбачена 100% передплата, проте в платіжних інструкціях в іноземній валюті №119 від 30.05.2023 року та №186 від 10.07.2023 року, які були надані для підтвердження вартості товару, в графі "призначення платежу" реквізити вищезазначених документів не зазначені.
- прайс-лист від 15.05.2023 року №б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, QINGDAO що обмежує конкурентність, тобто, перелічені вище фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.
Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім раніше поданих до митного оформлення документів, додатково було надано:
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") №UА408050/23/009245 від 19.10.2023 року;
- довіреність №1 від 20.10.2023.
Листами товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» №1 від 09.11.2023 року та №2 від 14.11.2023 року повідомлено Тернопільську митницю, що товариством надано усі необхідні документи, протягом 10 календарних днів додаткових документів надаватися не буде, крім того, представник позивача просив завершити митне оформлення згідно статті 255 Митного кодексу України.
14 листопада 2023 року посадовими особами Тернопільської митниці направлено декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товару зазначеного у графі 12 митної декларації у розмірі 4 527 034,43 грн.
15 листопада 2023 року посадовими особами Тернопільської митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000083/2, в якому зазначено, що встановлено нові відомості щодо вартості товару, у документах наявні розбіжності, також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару.
За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно офіційних даних митної адміністрації Індії, які розміщені в реєстрі електронного обміну даними митної служби Індії (ІСЕGАТЕ), вартість товару, який переміщувався за S/B №3459874 від 25.08.2023 (документ зазначений у коносаменті від 29.08.2023 №YMLUM515073591, який поданий до митного оформлення) у контейнері ВЕАЦ4825012 складає 11755257,6 індійських рупій на умовах поставки FOB, що в еквіваленті на день подання ЕМД складає 141564,57 дол. з врахуванням транспортних витрат (фрахт до порту СONSТАNТА - 1295 дол. США; транспортні витрати СONSTANTA - до митного кордону України (п/п Порубне-Сірет) - 52 341,29 грн. - цінова інформація згідно ЕМД від 13.11.2023 №UА403070/2023/005272) на рівні 8,2735 дол. США/кг.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 15 листопада 2023 №UA403000/2023/000083/2, оскільки в документах, які були надані до митної декларації, відсутні розбіжності щодо числового значення товару, а числові значення митної вартості товару є документально підтвердженими, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним.
На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи.
При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності в документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу, з огляду на наступне.
Щодо оплати товару, суд виходить з наступного.
07.09.2021 між продавцем компанією SENIDA SOLUTIONS sp. Z.o.o. (Польща) та покупцем товариством з обмеженою відповідальністю «ОРІЄНТАЛЬ ПЛЮС» (Україна) було укладено зовнішньоекономічний договір № 2021/09/07-1, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а позивач прийняти та оплатити товар згідно з умовами цього договору.
Відповідач у відзиві зазначив, що зовнішньоекономічна операція відбувалася відповідно до Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 та специфікації №2023-3-2 від 30.05.2023 року, згідно пункту 6 Додаткової угоди №3 від 07.07.2023 передбачена 100% передоплата, проте в платіжних інструкціях в іноземній валюті №119 від 30.05.2023 року та №186 від 10.07.2023 року, які були надані для підтвердження вартості товару, в графі «Призначення платежу» реквізити вище зазначених документів не зазначені, а прайс-лист від 15.05.2023 року б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, QINGDAO, що обмежує конкурентність.
Суд зазначає, що Додаткова угода №3 до вказаного зовнішньоекономічного контракту була укладена 10.08.2023 року та жодного стосунку до порядку оплати товару не має.
Специфікація №2023-3-2 від 30.05.2023 року, платіжні інструкції №119 від 30.05.2023 року та №186 від 10.07.2023 року, а також прайс-лист від 15.05.2023 року б/н відповідачеві не надавались, оскільки до поставки не відносяться.
Листами товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» №1 від 09.11.2023 року та №2 від 14.11.2023 року позивачем повідомлено митницю, що ним надано всі необхідні документи, протягом 10 календарних днів додаткових документів надаватися не буде.
Щодо визначення вартості товару за ідентичним товаром, суд зазначає наступне.
Відповідно до правил Інкотермс 2010, FOB - продавець повинен доставити товар на судно покупця або на судно обраної покупцем організації. Витрати на навантаження і експортні митні формальності несе продавець. Оплата доставки вантажу за покупцем.
Відповідачем надано копію митної декларації від 13.11.2023 №СА403070/2023/005272, визначеної джерелом інформації під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару.
Як свідчить графа 31 джерела інформації, на його підставі оформлено каву, розфасовану в упаковки для роздрібної торгівлі.
У той же час кава, митну вартість якої збільшено відповідачем на підставі джерела інформації, була імпортована позивачем в первинних упаковках масою нетто більше 10 кг.
Як свідчать графи 35 «Маса брутто (кг)» та 38 «Маса нетто (кг)» джерела інформації, маса кави в пакуванні 15 805,5 кг, що є значно більше маси самої кави (8 196 кг) майже в два рази.
Що ж стосується імпортованої позивачем кави, то її маса брутто 19 205,8 кг. більше маси нетто 17 440 кг. всього в 1,1 рази.
Таким чином, оскільки вартість упаковки товару включається до ціни товару, фасування кави в упаковки для роздрібної торгівлі обумовлює збільшення її ціни, на якій базується митна вартість.
Також, як свідчить графа 20 джерела інформації, оформлена на його підставі кава поставлялась покупцю на умовах CIF CONSTANTA.
Згідно з Інкотермс 2010 це означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, у цьому випадку до румунського порту CONSTANTA.
При цьому імпортована позивачем кава поставлялася на умовах СРТ, що згідно з Інкотермс 2010 означає, що продавець доставить товар названому йому перевізнику та оплатить витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, у даному випадку до українського міста Дніпро.
Таким чином, транспортні витрати на доставку в Україну кави, імпортованої позивачем, включено продавцем до ціни товару, що передбачено розділом 5 «Ціна товару» контракту від 07.09.2021 року №2021/09/07-1.
У той же час транспортні витрати на поставку кави, оформленої на підставі джерела інформації, від румунського порту CONSTANTA до кордону України були витратами покупця товару, які при визначенні митної вартості товару додаються до ціни товару.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що транспортні витрати були включені згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту до ціни товару, тобто були врахованими, що унеможливлює числові відхилення ціни товару.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України необхідною умовою для використання цього документу як такого, що підтверджує митну вартість товарів, є наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявність ознак підробок або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у документах, що перелічені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.
Позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:
- сертифікат якості №б/н від 22.08.2023 року;
- пакувальний лист №1 від 25.08.2023 року;
- рахунок-фактура (інвойс) №2/ЕХ від 28.04.2023 року;
- коносамент № YMLUM515073591 від 29.08.2023 року;
- автотранспортна накладна №5012 від 11.10.2023 року;
- декларація про походження товару №2/ЕХ від 28.04.2023 року;
- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") №UА408050/23/009245 від 19.10.2023 року;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2021/09/07-1 від 07.09.2021 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №1 від 24.01.2022 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №2 від 24.01.2022 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №3 від 10.08.2023 року;
- договір про надання послуг митного брокера №672021/ІН від 28.09.2021 року;
- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів №б/н від 25.08.2023;
- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №10611412 від 13.10.2023;
- інші некласифіковані документи - фото загрузки №б/н від 20.10.2023.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які числові розбіжності в наданих документах, позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують обґрунтованість визначення ціни вартості товару.
З урахуванням викладеного вказані положення не були порушені уповноваженою особою декларанта під час митного оформлення імпортованого товару.
Щодо витребування додаткових документів, суд виходить з наступного.
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №810/4258/18, зазначено, що: «Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації.
Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена».
У даному випадку відповідач не зазначає, яким саме чином подання будь-яких інших документів з цього питання може вплинути на митну вартість товару за ціною договору.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені висновки (твердження) відповідача є помилковими та не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності .
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, а висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З урахуванням наведеного вище, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2023/000083/2 від 15.11.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс».
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3028,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "ОТП Банк" №42 від 12 січня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Орієнталь Плюс» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403000/2023/000083/2 від 15.11.2023 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник