Справа № 420/5622/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5622/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

12 квітня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №420/4477/24 по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського,33, м.Одеса, 65031) до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А,м.Одеса, 65005), за участю третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул.7-ма Пересипська,6, м.Одеса, 65000) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/5622/24 від 21 березня 2024 року

«Заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» за №ЕП/4975/24 від 18.03.2024 року та представника Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №ЕС/11098/24 від 18.03.2024 року про закриття провадження по справі №420/5622/24 - задоволено.

Закрито провадження по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського,33, м.Одеса, 65031) до Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А,м.Одеса, 65005), за участю третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул.7-ма Пересипська,6, м.Одеса, 65000) про визнання протиправними та скасування постанов.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч.2 ст.239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського,буд.33, м.Одеса, 65031, ) п`ятдесят відсотків від суми сплаченого судового збору, а саме 3028,50 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції №9333-7529-6311-5606 від 20.02.2024 року.»

Ухвалою суду від 12.04.2024р. виправлено описку у абзацах 9-11 описової частини ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/5622/24 від 21 березня 2024 року виклавши їх в наступній редакції:

«Частиною 1 статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Таким чином, враховуючи звернення позивача із відповідною заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі, а також те, що позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує понесені ним у справі витрати із відповідача.»

Виправлено описку у частині 3 резолютивної частини ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/5622/24 від 21 березня 2024 року виклавши її в наступній редакції:

«Стягнути з Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, буд. 10 А, м. Одеса, 65005, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського, буд. 33, м. Одеса, 65031, ) сплачений судовий збір у розмірі 6056 грн.»

05.04.2024р. до суду надійшла заява представника позивача ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, в якій представник позивача просить: ухвалити додаткове судове рішення у справі № 420/5622/24, яким стягнути з Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, буд. 10 А, м. Одеса, 65005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського, буд. 33, м. Одеса, 65031, ) витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до суду було надано зокрема - детальний опис робіт, виконаних адвокатом при наданні професійної правничої допомоги у межах цієї справи, копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 20/02/2024/1 від 20.02.2024 р. та копія акту про обсяг виконаних робіт від 14.03.2024 р. у сумі 10000,00 грн.

Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 10000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи у співмірності до наданих послуг, на переконання суду, становить 3000,00 грн.

Отже, при оцінці наданого стороною позивача відомостей про розмір витрат на професійну допомогу адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241-247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, буд. 10 А, м. Одеса, 65005, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТЕЛЕКТРО» (вул. Миколи Боровського, буд. 33, м. Одеса, 65031, ) витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С. Єфіменко