Справа № 480/7894/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2024 р. Справа № 480/7894/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до вислуги, яка становить 30 років 08 місяців 23 дні згідно п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб";
2) зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі, передбаченому п. "а" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з часу настання права на таку пенсію, тобто з 20.03.2023 року, нарахувати та виплатити зазначену пенсію, з урахуванням фактично виплачених сум.
Вимоги вмотивовані тим, що відмова відповідача у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні, яка на день звільнення становить 30 років 08 місяць 23 дні, є протиправною, оскільки згідно ст.17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Порядок КМУ №393) позивач має право на пільговий залік вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в установах виконання покарань.
Ухвалою суду від 27.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі, які на виконання вимог ухвали представником ГУ ПФУ в Сумській області не було надано, у зв`язку з чим такі докази витребовувалися повторно ухвалою суду від 18.08.2023, та на виконання вимог якої відповідач подав витребувані докази (а.с.27-60). При цьому, відзиву на позовну заяву надано не було.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом згідно матеріалів справи встановлено, що позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (а.с.48-51) та наказом начальника Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» за № 27/ОС- 23 від 03.03.2023 ОСОБА_1 03.03.2023 звільнено з органів Державної кримінально- виконавчої служби України з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Роменська ВК (№ 56)», відповідно до Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.34).
Згідно вказаного наказу (а.с.34) та розрахунку вислуги років (а.с.11-12, 52-53), вислуга років на 01.03.2023 для призначення пенсії складає:
- в календарному обчисленні - 22 роки 09 місяців 25 днів;
- у пільговому обчисленні - 30 років 08 місяців 23 дні;
- трудовий стаж - 06 років 05 місяців 13 днів;
- страховий стаж - 29 років 03 місяці 08 днів.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.30-60), після звільнення позивача Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було підготовлено та направлено пакет документів до ГУ ПФУ в Сумській області разом з поданням Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17.03.2023 за №725/21 для призначення пенсії позивачу за вислугу років згідно п. б ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ та заявою позивача про призначення пенсії від 14.03.2023.
На підставі поданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції документів, ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Сумській області була призначена пенсія згідно п.б ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ, виходячи з вислуги років - 29 років (календ. 20), що підтверджується копією протоколу про призначення пенсії від 08.09.2017 (а.с.48, 110) та письмовими поясненнями відповідача (а.с.116). При цьому як вбачається з протоколу про призначення пенсії, пенсія позивачу була призначена у розмірі 54% грошового забезпечення, виходячи з вислугу років 29, з урахуванням трудового стажу (а.с.15).
Позивач, вважаючи, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону №2262-ХІІ, звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із відповідною заявою про призначення такої пенсії у пільговому обчисленні в 30 років 08 місяців 23 дні (а.с.13), однак, ГУ ПФУ в Сумській області листом від 16.06.2023 на подану заяву позивача повідомило, що вислуга років на дату звільнення зі служби для призначення пенсії (03.03.2023) складала 22 роки 09 місяців 25 днів - у календарному обчисленні та 29 років 03 місяці 08 днів - страховий стаж, а відповідно до п. а ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Оскільки на день виходу на пенсію вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні на день звільнення та станом на дату надання відповіді складає 22 роки, то права на пенсію за вислугу років відповідно до п.а ст. 12 Закону № 2262 - XII ОСОБА_1 не набув (а.с.14).
Позивач, не погодившись з такою відмовою відповідача, звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України визначає Закон №2262-ХІІ.
Пунктом б статті 1-2 Закону №2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Відповідно до п. б ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Як встановлено судом, враховуючи, що позивач на день звільнення досяг 45-річного віку та мав страхового стажу більше ніж 25 років, з яких більше ніж 12 календарних років і 6 місяців в Державній кримінально-виконавчій службі України, зокрема мав 29 років страхового стажу, з урахуванням трудового, відповідачем було призначено позивачу пенсію на підставі п. б ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
Разом з тим, обґрунтовуючи свою позицію позивач стверджує, що має право на призначення пенсії на підставі п. а ст. 12 Закону №2262-ХІІ з огляду на спеціальні норми - ст.17-1 Закону №2262-ХІІ та Порядок КМУ №393.
Однак, такі доводи суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.
Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
У свою чергу згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок №393.
Так, відповідно до абз.1 п.1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
У первинній редакції пункт 3 Постанови № 393 передбачав перелік періодів, що зараховують до вислуги років д л я п р и з н ач е н н я пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови на пільгових умовах.
Так, відповідно до п. "б" п.3 Порядку №393 (у редакції до 19.02.2022) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за два місяці: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.
Разом з тим, у подальшому до зазначеного Порядку №393 вносилися зміни.
Так, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (набрання чинності 19.02.2022) до Порядку №393 були внесені зміни, а саме:
- доповнено новим пунктом 2-1, згідно з нормами якого, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови;
- абзац перший пункту 3 викладено в н о в і й р е д а к ц і ї, згідно з якою, до вислуги років д л я в и з н а ч е н н я розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби.
Тобто, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови №119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 редакція Порядку №393 щодо правил обчислення вислуги років для призначення пенсії зазнала змін, та п.3 Порядку №393 з 19.02.2022 визначає, що зарахування на пільгових умовах до вислуги років спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії.
Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом № 2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України з 19.02.2022 (дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно згідно положень пунктів 1 та 2 Постанови № 393.
Моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби в поліції."
Відтак, у спірних відносинах для визначення права позивача на можливість призначення пенсії за вислугою років згідно п. "а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ виключне значення має дата звільнення позивача зі служби.
Матеріалами справи підтверджується, зокрема, копією наказу начальника Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» № 27/ОС- 23 від 03.03.2023, що ОСОБА_1 звільнено 03.03.2023 з органів Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Роменська ВК (№ 56)» відповідно до Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.34), тобто після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України 16.02.2022 №119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що оскільки Порядок №393 в редакції, як чинній на день звільнення позивача зі служби (03.03.2023) так і на час звернення з заявою до відповідача про призначення пенсії, не передбачав зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби у пільговому обчисленні, то обсяг вислуги років позивача станом на день звільнення у календарному обчисленні 22 роки 09 місяців 25 днів не надає позивачу права на призначення пенсії за п."а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу у обсязі 25 років. заявою до відповідача про призначення пенсії, не передбачав зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби у пільговому обчисленні, то обсяг вислуги років позивача станом на день звільнення у календарному обчисленні 22 роки 09 місяців 25 днів не надає позивачу права на призначення пенсії за п."а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу у обсязі 25 років.
При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 та Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та не застосовує їх до спірних відносин, оскільки у зазначених справах висновки щодо застосування пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ зроблені саме у співвідношенні з приписами Порядку №393 у редакції, до внесення змін постановою КМУ від 16.02.2022 №119, тому такі постанови не є правозастосовчими до спірних відносин.
З огляду на вказане та враховуючи, що календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст.12 Закону №2262-ХІІ, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2024.

Суддя І.Г. Шевченко