Справа № 520/9700/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 р. Справа № 520/9700/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/9700/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 15.06.2016 - 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період 15.06.2016 - 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату із урахуванням раніше здійснених платежів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі №520/9700/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 15.06.2016 - 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період 15.06.2016 - 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату із урахуванням раніше здійснених платежів.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі №520/9700/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини у справі, оскільки було помилково визначено період перебування позивача на службі у військовій частині НОМЕР_1 , який в дійсності складав з 23.07.2016 по 20.09.2022, а не з 15.06.2016 по 20.09.2022. Відповідно і період застосування індексації грошового забезпечення не відповідає фактичним обставинам справи. Також відповідач стверджує, що у вказаний проміжок часу не відбувалося підвищення посадових окладів військовослужбовців, що в силу приписів п. 5 Порядку № 1078 виключає обов`язок відповідача здійснювати нарахування та виплату спірної індексації, а тому безпідставними є вимоги позивача щодо застосування при обрахунку індексації його грошового забезпечення за спірний період базового місяця січня 2008 року. Окрім того, апелянт наполягає на відсутності підтвердженого у ОСОБА_2 права подавати позовну заяву від імені ОСОБА_1 , оскільки немає доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом. Також відповідачем зазначено про відсутність належного засвідчення поданих до суду копій документів, а також порушення представником позивача порядку направлення копії позову з додатками, оскільки його було направлено до ГУ ПФУ.

Позивачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. В той же час позивачем підтверджено, що він дійсно перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 в період з 23.07.2016 по 20.09.2022

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15.06.2016 по 20.09.2022 проходив військову службу в Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 , що відповідачем не заперечується.

19 вересня 2022 року наказом командира військовій частині НОМЕР_1 № 9-РС позивача звільнено у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до пункту 3 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» .

20 вересня 2022 року позивач виключений із списків частини з 20.09.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 282 від 20.09.2022.

Поряд з цим, в позовній заяві позивачем зазначено, що він отримував індексацію грошового забезпечення за період з 15.06.2016 по 28.02.2018 без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.

Як вбачається з пункту 8 Грошового атестату від 20.09.2022 військової частини НОМЕР_1 , у вказаному документі відповідачем вказано: «Виплачено індексацію грошового забезпечення по 20 вересня 2022 року включно в сумі вісімсот п`ятдесят чотири грн. 53 коп. (індекс споживчих цін 49,3 %, останній базовий місяць березень 2018 року)».

Відповідачем на момент розгляду справи до суду доказів виплати індексації за спірний період з урахуванням базового місяця - січня 2008 року не надано.

Суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_1 виходив з того, що відповідачем не надано до суду жодних доказів нарахування та виплати позивачу індексації за спірний період, а оскільки починаючи з 01.12.2015 змінено механізм нарахування індексації та дата підвищення посадового окладу є його складовою частиною про розрахунку сум індексації, то для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 15.06.2016 по 28.02.2018 (включно) повинен застосовуватися базовий місяць - січень 2008 року.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновкам суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон України №2011-XII).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями частини третьої статті 9 Закону України №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі по тексту - Закон України №1282-ХІІ, зі змінами та доповненнями).

У статті 1 Закону №1282-ХІІ законодавець навів визначення таких понять: індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ.

У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, який набрав законну силу 1 січня 2016 року.

Тож з 1 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, частина друга статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до статті 5 Закону України №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно статті 6 Закону України №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

Даний Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Приписами пункту 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції від 15.12.2015 у відповідності до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення заробітної плати перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення заробітної плати. Якщо розмір підвищення заробітної плати не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення заробітної плати, сума індексації у цьому місяці розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення заробітної плати. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року, приведеного Верховним Судом у постанові ід 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, висловлено визначення поняття «місяць підвищення доходу», зокрема, місяць підвищення доходу це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, з 1 грудня 2015 року розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Затверджені указаною постановою посадові оклади з 01.01.2008 не змінювались.

Вони змінилися лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 та, якою установлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Відтак, з січня 2008 року до 01 березня 2018 року розмір посадового окладу позивача за посадами, на яких він проходив військову службу у відповідачів, не змінювався, а тому відповідно до положень Порядку № 1078, січень місяць 2008 року є місяцем підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу з 01.12.2015 дати набрання чинності змін до пункту 5 Порядку №1078.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період з 23.07.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року із урахуванням раніше здійснених платежів.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №224 від 23 липня 2016 року, ОСОБА_1 з 23 липня 2016 року зарахований до списків особового складу військової служби за контрактом, на всі види забезпечення (крім продовольчого забезпечення) та вважався таким, що прийняв та з 23.07.2016 приступив до виконання службових обов`язків за посадою водія пожежної роти.

У відповідності до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №282 від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 з 20 вересня 2022 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Таким чином, виходячи із змісту вказаних наказів, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 23 липня 2016 року по 20 вересня 2022 року.

Виходячи з приведеного вище, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 щодо невірного встановлення судом першої інстанції обставин справи, оскільки у відповідності до зазначених в матеріалах справи наказів позивач перебував на службі у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 23 липня 2016 року по 20 вересня 2022 року, а не як зазначено судом першої інстанції в період з 15 червня 2016 року по 20 вересня 2022 року.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період з 15.06.2016 по 22.07.2016 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, та вважає помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи доказів відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_2 є адвокатом і має право бути представником ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставний виходячи з наступного.

За положеннями частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Водночас, у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (частина друга статті 57 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

За пунктом 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Справи незначної складності у відповідності до частини другої статті 12 КАС України вирішуються в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, із позовом до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 , повноваження якого підтверджено довіреністю від 17.01.2023 посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області та за реєстрованої в реєстрі за №15.

З огляду на заявлені у даному позові вимоги, це справа незначної складності.

Відтак, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року розгляд даної справи призначено за правилами прощеного позовного провадження.

Таким чином, виходячи з приведених вище норм, ОСОБА_2 подаючи позов в інтересах ОСОБА_1 , мав право бути представником позивача, а тому відповідні твердження відповідача є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність належного засвідчення поданих до суду копій документів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки всі докази подані представником позивача із застосуванням системи «Електронний суд», що передбачає використання електронної цифрової ідентифікації, а тому в силу вимог статей 94, 99 КАС України такі докази є засвідчені належним чином.

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про направлення представником позивача копії позову з додатками не до Військової частини, а до ГУ ПФУ, оскільки згідно з копією опису вкладення до листа оголошеною вартістю (а.с. 27) адміністративний позов ОСОБА_1 було направлено саме за адресою військової частини НОМЕР_1 .

Виходячи з приведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, прийшов до помилкових висновків про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У контексті оцінки інших доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційних скарг отримали достатню оцінку.

Згідно частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 2 частини першої 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , а відтак рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі №520/9700/23 підлягає частковому скасуванню, з прийняттям постанови про відмову задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі № 520/9700/23 - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період з 15.06.2016 по 22.07.2016 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення військовослужбовця за період з 15.06.2016 по 22.07.2016 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплати із урахуванням раніше здійснених платежів.

Прийняти нову постанову в цій частині, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі №520/9700/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій