Справа № 380/23701/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 рокусправа № 380/23701/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 21.08.2023 №99 про відмову у переводі з пенсії за віком, визначеної згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, починаючи з 12.04.2023, без обмеження максимальним розміром, відповідно до складових заробітної плати, зазначених у довідках, виданих Львівським окружним адміністративним судом.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 04.11.2008 призначений на посаду судді Львівського окружного адміністративного суду строком на п`ять років та у вересні 2013 року його обрано на посаду судді Львівського окружного адміністративного суду безстроково. У зв?язку із досягненням 65 річного віку позивач відрахований зі штату суду наказом голови від 10.04.2023 № 91.

Позивач зауважує, що 15.06.1996 позивач прийняв Присягу державного службовця та в подальшому протягом багатьох років працював на посадах державної служби, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . Після звільнення з посади судді Львівського окружного адміністративного суду позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", проте отримав рішення відділу перерахунку пенсій № 3 Головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 21.08.2023 №99 про відмову у перерахунку пенсії згідно із Законом України "Про державну службу".

Позивач вважає протиправним рішення відповідача-1 щодо відмови у переведенні на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу" , оскільки з 1996 року безперервно займав посади державної служби, що, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, є підставою для зарахування до стажу державної служби.

Із наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 16.10.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою від 24.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

14.11.2023 відповідач-2 надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке. Позивач з 12.04.2018 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

15.08.2023 ОСОБА_2 звернувся до відділу обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) Головного управління із заявою про перехід на пенсію за іншим Законом (за віком), додавши пакет документів, зокрема, трудову книжку, паспорт, ідентифікаційний код, копію довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) без номера та дати видачі та копію довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби без дати та номера видачі, виданих Львівським окружним адміністративним судом.

Зазначає, що при визначенні права особи на призначення пенсії за Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ слід керуватись записами у трудовій книжці та аналізувати відповідність займаної особою посади посадам, визначеним у статті 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, чинного до 01.05.2016, та в актах Кабінету Міністрів України. Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача з 01.03.1991 по 31.03.1997 ОСОБА_1 працював на Мостиській митниці. 15.06.1995 прийняв Присягу державного службовця, однак, запис про присвоєння рангу державного службовця в трудовій книжці не значиться. З 01.07.1999 по 23.07.2007 працював на посадах у Вищій раді юстиції України з присвоєнням 7 рангу державного службовця, а в подальшому з присвоєнням 6 та 5 рангів державного службовця.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем строкової військової служби в Збройних силах СРСР у період з 08.01.1982 по 01.09.1990 відповідач-2 зазначив, що у статті 25 Закону № 3723-ХІІ не визначений певний державний орган, посади у якому віднесені до відповідних категорій посад державної служби, тому при визначені права особи на пенсію державного службовця слід керуватись нормативно - правовими актами, за якими в подальшому такі посади були віднесені до посад державної служби.

Водночас, пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби від 25.03.2016 № 229 визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону № 889-VІІІ, та такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Таким чином, стаття 46 Закону № 889-VІІІ та Порядок № 229 не застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, тобто, період проходження військової служби не враховується до спеціального стажу при призначенні пенсій відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 відповідач-2 зазначив, що підпунктом 17 пункту 3 статті 3 Закону № 889-VІІІ визначені органи та посади, на які поширюється дія цього Закону. На переконання відповідача-2 дія Закону № 889-VІІІ не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачене Законом. Тому періоди роботи посадових осіб в митних органах не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, відтак, відсутні підстави для зарахування позивачу періодів роботи з 01.03.1991 по 04.01.1999 до стажу державної служби.

Також відповідач-2 відмітив, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 працював на посаді судді, однак, підпунктом 12 пункту 3 статті 3 Закону № 889-VІІІ визначено, що дія цього Закону не поширюється на суддів.

Відтак, за даними трудової книжки до стажу роботи заявника на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ до стажу державної служби позивача можна зарахувати періоди роботи в органах юстиції з 05.01.1999 по 10.05.1999 та з 01.07.1999 по 23.07.2007, що становить 08 років 04 місяців 29 днів.

Стверджує, що оскільки позивач немає необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ, тому відсутні підстави для переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо проведення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром відповідач-2 відмітив, що відповідно до п. 13-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України, зокрема, "Про державну службу" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Крім цього, Головне управління вважає, що питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним після вирішення питання про наявність у позивача відповідного права на обчислення (перерахунок) пенсії, а тому ця позовна вимога є передчасною.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

26.10.2023 відповідач-1 отримав через електронний кабінет ухвалу від 24.10.2023 про відкриття провадження у справі та адміністративний позов.

Відповідач-1 правом на подання відзиву, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, відзив не надіслав та свою позицію стосовно позовних вимог не висловив.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

12.04.2018 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

15.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 № 99 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу".

Так, у спірному рішенні вказано, що "…згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723- XII мають особи, які в день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII; 1) мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; 2) на день набрання чинності Законом № 889-VIII, займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України…

…При повному всебічному аналізі документів наданих при звернені за перерахунком встановлено, що довідка про складові заробітної плати видана Львівським окружним адміністративним Судом не взята до уваги, оскільки видана на дату звільнення, а не на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби, без реєстрації та оригінал довідки відсутній.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку згідно заяви від 15.08.2023 у зв`язку з відсутністю законодавчих підстав.".

Не погоджуючись із рішенням відповідача-1 від 21.08.2023 № 99 про відмову у переведенні на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу № 889-VІІІ та мають, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, вік і страховий стаж.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17, від 16.12.2021 у справі № 538/804/17.

Вирішуючи цей спір, суд встановив, що згідно із розрахунком стажу роботи ОСОБА_1 на посадах державної служби, здійсненим відповідачем-1 при розгляді заяви позивача від 15.08.2023, підставою для відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом № 3723-ХІІ слугувало не зарахування до стажу державної служби таких періодів роботи позивача: на посадах в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008; на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023; періоду проходження строкової військової служби з 08.01.1982 по 01.09.1990.

Із копії трудової книжки ОСОБА_1 від 20.11.1980 НОМЕР_1 , наявної в матеріалах справи, суд встановив, що позивач працював на посадах:

- з 08.01.1982 по 01.09.1990 Служба в Збройних Силах СРСР;

- 01.03.1991 03.05.1995 інспектор, старший інспектор Мостиської митниці;

- 03.05.1995 - 31.03.1997 начальник митного поста "Шегині" Мостиської митниці;

15.06.1995 прийняв Присягу державного службовця;

- 01.04.1997 12.05.1997 в.о. начальника митного поста "Шегині", старший інспектор відділу статистики Мостиської митниці;

- 12.05.1997 04.01.1999 головний інспектор Західної регіональної митниці;

- 05.01.1999 - 10.05.1999 консультант відділу реєстрації НПА Львівського обласного управління юстиції, консультант Залізничного райсуду м. Львова;

- 01.07.1999 23.07.2007 головний спеціаліст відділу господарського обслуговування, відділу підготовки матеріалів про звільнення суддів Вищої ради юстиції;

- 24.07.2007 - 03.11.2008 заступник начальника Ужгородської митниці;

- 04.11.2008 по 12.04.2023 суддя Львівського окружного адміністративного суду.

Суд відмічає, що фактичною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу державної служби у зв`язку з не зарахуванням до стажу державної служби, зокрема, періоду його роботи на посадах працівника митної служби, так як за вказаний період позивачу було присвоєно персональне звання радника митної служби та на посаді судді, так як дія Закону № 889-VІІІ не поширюється на суддів.

Суд не погоджується із наведеною позицією пенсійного органу, зважаючи на таке.

Щодо періоду роботи позивача на посадах в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008, слід врахувати наступне.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.051994 № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01.05.2016).

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

За правилами п. 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 569 МК України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 588 МК України, пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Виходячи з наведеного, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 справа № 591/6970/16-а.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008 працював у митних органах на різних посадах, що становить 9 років 1 місяць.

Таким чином, суд вважає, що період роботи (служби) позивача в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо періоду роботи позивача на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023, суд враховує таке.

Відповідно до записів №№ 30-34 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 у період з 04.11.2008 по 12.04.2023 позивач займав посаду судді Львівського окружного адміністративного суду.

Статтею 46 Закону № 889-VII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 5 частини 2 цієї статті зазначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах суддів.

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, у даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби № 283.

Відповідно до п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Отже, період роботи позивача на посаді судді Львівського окружного адміністративного суду з 04.11.2008 по 12.04.2023 зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби є протиправною.

Щодо періоду служби позивача в Збройних Силах СРСР з 08.01.1982 по 01.09.1990 суд враховує таке.

Відповідно до запису № 3 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 у період з 08.01.1982 по 01.09.1990 позивач проходив службу в Збройних Силах СРСР.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Вищезазначеним Порядком № 283, зокрема, пунктом 3 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Таким чином, період проходження позивачем військової служби в рядах Радянської Армії з 08.01.1982 по 01.09.1990 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просить скасувати рішення відповідача-1 від 21.08.2023 №99 про відмову у переведенні на за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, починаючи з 12.04.2023, без обмеження максимальним розміром, відповідно до складових заробітної плати, зазначених у довідках, виданих Львівським окружним адміністративним судом.

Беручи до уваги ті обставини, що періоди роботи позивача на посадах в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008; на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023; період проходження військової служби з 08.01.1982 по 01.09.1990 належить зарахувати до стажу державної служби, та, з урахуванням періодів роботи в органах юстиції з 05.01.1999 по 10.05.1999 та з 01.07.1999 по 23.07.2007, які зараховані пенсійним органом до державної служби, суд зауважує, що станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача становить більше 20 років.

Таким чином, оскільки позивач станом на час звернення до пенсійного органу досягнув 65 років та має загальний стаж роботи понад 46 років, понад 20 років стажу державної служби на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ, тому наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Втім, суд відмічає, що жодних доказів того, що із заявою про переведення на інший вид пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 12.04.2023, ОСОБА_1 суду не надав.

Матеріалами справи підтверджено звернення позивача до відповідача-2 із заявою 15.08.2023, з огляду на що суд вважає, що переведення на інший вид пенсії належить здійснювати з 15.08.2023.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача-1 від 21.08.2023 №99 про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", тому скасовує спірне рішення.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При зверненні до суду позивач просив захистити його права шляхом зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до складових заробітної плати, зазначених у довідках, виданих Львівським окружним адміністративним судом.

Поряд з цим, вирішуючи спір, суд встановив, що відповідачем-1 не зараховані до стажу державної служби періоди перебування ОСОБА_1 на посадах в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008; на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023; період проходження строкової військової служби з 08.01.1982 по 01.09.1990, що в результаті стало підставою для прийняття спірного рішення.

З урахуванням зазначеного та з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008; на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023; період проходження строкової військової служби з 08.01.1982 по 01.09.1990 та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, з дати подання заяви з 15.08.2023.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до складових заробітної плати, зазначених у довідках, виданих Львівським окружним адміністративним судом, суд зазначає наступне.

Варто зауважити, що у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 пенсійний орган дійшов висновку, що останній не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення позивача у цій справі пенсійним органом не вирішене.

Таким чином, вимога позивача зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області здійснити обрахунок пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Львівським окружним адміністративним судом є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а, отже, така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Вищевказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22.

Щодо позовної вимоги про виплату ОСОБА_1 пенсії за віком без обмеження максимальним розміром, то суд зауважує, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права.

Ураховуючи ту обставину, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ не проведений, суд дійшов висновку про передчасність цієї вимоги, відтак відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 № 99 про відмову у переводі з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в митних органах з 01.03.1991 по 04.01.1999 та з 24.07.2007 по 03.11.2008; на посаді судді з 04.11.2008 по 12.04.2023; період проходження військової служби з 08.01.1982 по 01.09.1990 та перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, з дати подання заяви з 15.08.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10; код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна