Справа № 480/415/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Справа № 480/415/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/415/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі відповідач, Міноборони), треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу частки одноразової грошової допомоги малолітньої доньки ОСОБА_3 , прийняте згідно з протоколом № 24/в від 19.12.2023;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що є дружиною військовослужбовця ОСОБА_4 , який 09.07.2022 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, загинув. У зв`язку з цим, 18.11.2022 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, у якій просила виплатити грошову допомогу їй та доньці ОСОБА_3 , втім, за результатами розгляду цієї заяви, у призначенні допомоги було відмовлено.

На переконання ОСОБА_1 , вказане рішення про відмову є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки незважаючи на те, що ОСОБА_3 народилась після смерті ОСОБА_4 , вона має право на отримання частки одноразової грошової допомоги, як член сім`ї загиблого, про що свідчить довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 № 11/4004 від 23.11.2022.

Крім того, позивач звернула увагу на те, що 29.03.2023 набуває чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення правового регулювання правовідносин, пов`язаних із призначенням, отриманням одноразової грошової допомоги та надання пільг деяким категоріям осіб», відповідно до якого, зокрема до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вносяться зміни, згідно з якими діти військовослужбовця зачаті за життя загиблого та народжені після його смерті, віднесені до членів сім`ї, які мають право на встановлені пільги і виплати.

Ухвалою суду від 22.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/415/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 25.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 14.02.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Міноборони у відзиві (а.с. 53-56) зазначило, що коло осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця в період дії воєнного стану, визначене статтею 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на день смерті ОСОБА_4 ), згідно з якою право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи приписи пункту 1.4 Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженому наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023, відповідно до яких право осіб на отримання грошової допомоги визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця, приймаючи до уваги те, що датою смерті ОСОБА_4 є 09.07.2022, а датою народження ОСОБА_3 є 30.09.2022, у останньої не виникло право на отримання частки одноразової грошової допомоги.

Крім того, відповідач зауважив на тому, що оскільки рішення про виплату згаданої грошової допомоги вже прийнято, кошти розподілені між дружиною та батьком загиблого, питання перерозподілу цих коштів має вирішуватись між ними.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у поясненнях (а.с. 66-68) зазначив, що донька загиблого військовослужбовця, народжена після його смерті, відповідно до норм Сімейного кодексу України, не вважається членом сім`ї такого військовослужбовця та, відповідно, не має права на отримання частки одноразової грошової допомоги.

Також, третя особа зауважила на тому, що у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 по справі № 240/5809/19 сформований правовий висновок, згідно з яким право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця мають особи, які вважають себе членом сім`ї та довели, що вони проживали із загиблим, а також мали з ним спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Громадянин України ОСОБА_4 , з 26.04.2017 проходив військову службу на посаді навідника 2 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ВОС-156281А.

Під час безпосередньої участі у заходах щодо забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 загинув, про що 15.07.2022 дружині загиблого ОСОБА_1 направлено сповіщення № 310/4. (а.с. 16)

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № НОМЕР_2 від 14.10.2022, травма і причина смерті ОСОБА_4 , пов`язана із захистом Батьківщини. (а.с. 17)

Після смерті військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_3 , яка згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , є донькою загиблого. (а.с. 25)

ІНФОРМАЦІЯ_5 23.11.2022 за вихідним номером 11/4004 також видана довідка № 79 про те, що ОСОБА_3 є дитиною військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув під час захисту Батьківщини та має право на пільги відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та законодавства України для дітей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби. (а.с. 28)

Згідно з довідкою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 69 від 06.12.2022, ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та має право на пільги, передбачені статтею 15 цього Закону. (а.с. 29)

З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 , позивач 18.11.2022 звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якій просила виплатити згадану допомогу їй та її дитині ОСОБА_3 . Одночасно, у заяві повідомлялось, що іншими членами сім`ї загиблого є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 57)

За результатами розгляду вказаної заяви, 10.02.2023 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, згідно з протоколом № 25/168 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн. (а.с. 58)

Згідно з протоколом № 59/168 від 22.02.2023, комісією Міноборони прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн. (а.с. 58)

Згодом, 19.12.2023 комісією Міноборони згідно з протоколом № 371/168 прийнято рішення про виплату батьку та дружині загиблого 1/3 частину одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн. у рівних частинах, а згідно з протоколом № 24/в прийнято рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги доньці загиблого ОСОБА_3 .

За змістом згаданого рішення, підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач визначив те, що за змістом пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на отримання допомоги мають особи, які є членами сім`ї загиблого військовослужбовця на день його смерті.

Оскільки ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , і саме на цю дату визначається право осіб на отримання одноразової грошової допомоги, а його донька народилася 30.09.2022 (вже після загибелі), приймаючи до уваги приписи статті 25 Цивільного кодексу України, згідно з якими здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) виникає у всіх фізичних осіб з моменту народження, комісія Міноборони дійшла висновку про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 . (а.с. 60)

Надаючи правову оцінку правовідносинам які виникли між сторонами, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, встановлюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991. (далі Закон № 2011-ХІІ)

Згідно зі статтею 1 Закону № 2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів. (частина 1 статті 11 Закону № 2011-ХІІ)

Так, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, сім`ям загиблих під час безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, військовослужбовців Збройних Сил України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону № 2011-ХІІ, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі військовослужбовця, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За змістом статті 161 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, яка діяла до 29.03.2024), право на призначення та отримання вказаної допомоги мали члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця.

Разом з цим, частина друга вказаної статті встановлювала, що члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як уже зазначалось, у цій справі судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час безпосередньої участі у бойових діях внаслідок військової агресії російської федерації.

У зв`язку з цим, 09.07.2022 у осіб, вказаних у статті 161 Закону № 2011-ХІІ, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Враховуючи народження ІНФОРМАЦІЯ_7 доньки загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , з метою отримання одноразової грошової допомоги, 18.11.2022 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення допомоги як собі, так і доньці. (а.с. 57)

За результатами розгляду вказаної заяви, 10.02.2023 відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 1/3 частини, а згодом 19.12.2023 відповідачем прийняті рішення про відмову у виплаті 1/3 частини допомоги доньці загиблого військовослужбовця та про розподілення цієї частини між дружиною та батьком.

Суд зазначає, що як станом на день прийняття рішень про призначення допомоги дружині та батьку загиблого (10.02.2023 та 22.02.2023), так і станом на день відмови у призначенні допомоги доньці загиблого (19.12.2023), законодавство яке регулює питання виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, однозначно не врегульовувало питання соціального і правового захисту дітей військовослужбовців, які були зачаті за життя, але народжені після їх смерті.

Суд наголошує на тому, що з метою удосконалення законодавства, яке регулює питання виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовців, 09.12.2023 Верховною Радою України прийнято Закон № 3515-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги».

Вказаним Законом, який набрав чинності 29.03.2024, статтю 161 Закону № 2011-ХІІ викладено у новій редакції, яка законодавчо закріпила право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема дітей зачатих за життя загиблого (померлого) військовослужбовця та народжених після його смерті.

Разом з цим, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, передбачено, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

На виконання статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, ключовим у розв`язанні спору що розглядається, є питання правильного розуміння сутності нормативного врегулювання прав дітей зачатих за життя загиблого (померлого) військовослужбовця та народжених після його смерті на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Як уже зазначалось, підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги доньці загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , Міноборони визначило відсутність у останньої правоздатності на момент смерті батька.

Надаючи тлумачення приписам, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає, що метою запровадження виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, є забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців та осіб, які є членами їх сімей у широкому розумінні цього поняття.

Суд акцентує увагу на тому, що незважаючи на посилання у статті 161 Закону 2011-ХІІ на визначення кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Сімейного кодексу України, який не врегульовує прав та інтересів дітей на пренатальній стадії розвитку, відповідач необґрунтовано залишив поза увагою приписи абзацу другого частини другої статті 25 Цивільного кодексу України, яка передбачає охорону інтересів зачатої, але ще не народженої дитини у випадках встановлених законом.

Не можна ігнорувати той факт, що на момент прийняття оскаржуваного рішення 19.12.2023, вже був прийнятий Закон № 3515-ІХ, який однозначно врегулював право зачатої за життя військовослужбовця дитини, але не народженої на день його смерті на отримання спірної одноразової грошової допомоги.

На переконання суду, з огляду на відсутність чіткого законодавчого врегулювання прав дітей на пренатальній стадії розвитку та враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішення встановлених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства критеріїв, сам по собі факт не набрання чинності згаданим Законом, не може бути достатньою підставою для позбавлення зачатої за життя військовослужбовця дитини, але не народженої на день його смерті, права на належний соціальний і правовий захист, в тому числі і права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

Таким чином, за наведених обставин, суд робить висновок про безпідставне неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення законодавчих змін, які удосконалили врегулювання прав дітей зачатих за життя загиблого (померлого) військовослужбовця та народжених після його смерті та як наслідок, про невідповідність оскаржуваного рішення про відмову у призначенні допомоги критеріям обґрунтованості, пропорційності та рівності перед законом, що свідчить про наявність підстав для визнання його протиправним та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні частки одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , прийняте згідно з протоколом № 24/в від 19.12.2023.

Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4 ) 1/3 частки одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , іпн. НОМЕР_5 ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик