Справа № 569/24171/23
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвному справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського взводу № 3 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Касяна Ігоря Олеговича , Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського взводу № 3 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Касяна Ігоря Олеговича , Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови. Просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №505735. Стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 листопада 2023 року поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрал поліції Касян Ігор Олегович склав щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №505735. Постанова складена за те, що він, ніби розмовляв по телефону під час руху транспортного засобу, а після незаконної зупинки і за те, що він керував транспортним засобом, що не перебуває на обліку в Сервісному центрі, також, тобто порушення передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 2, ст. 122 КУпАП. Інспектор не проінформував його про конкретну причину зупинки, а відповідно його вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти жодних адміністративних правопорушень. На його вимогу надати докази (фото, відео) того, що він під час руху розмовляв по телефону йому не було надано, хоча повідомили ніби це зафіксовано. Однак при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, йому не було надано для ознайомлення докази їх вчинення, а саме розмови по мобільному телефону під час руху транспортного засобу чим порушили його законні права на ознайомлення з доказами, що доводять факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тобто не надавши йому доказів вчинення адміністративного правопорушення - розмови по мобільному телефону, він приходить до висновку, що його зупинили незаконно, а тому і є незаконними всі подальші дії патрульних поліцейських. Від відповідачів ГУ НП в Рівненській області, поліцейського взводу № 3 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Касяна І.О. відзиву до суду не надійшло. Від представника відповідача ДПП за довіреністю Одійчук З.Р. до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що з постанови серія БАБ №505735 від 28.11.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слідує, що він 28.11.2023 року о 12 год. 22 хв. в м. Рівне, проспект Миру, 25, керуючи транспортним засобом SUZUKI LIANA номерний знак НОМЕР_1 , під час руху ТЗ користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці; порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку ближче 10 м. до пішохідного переходу; не мав діючого полісу ОСЦВП; з номерним знаком, що не належить цьому ТЗ. Вказаним порушив п.2.9. «д», п.15.9. «ґ», п.2.9. «в», п. 30.2, п.2.1. «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121- ЗКУпАП. Оскільки позовна заява була отримана відповідачем 19.02.2024, а постанову серії БАБ №505735 було складено 28.11.2023, тобто, через 3 місяці після винесення постанови, тому відеозапис з портативного відеореєстратора не зберігся. Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, а саме:, позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено зі статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Позивачу ніщо не заважало скористатися своїми правами (для реалізації яких він повинен був його озвучити поліцейським). Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №505735 від 28.11.2023 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАГІ. в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже, підсумовуючи вищенаведене в сукупності, слідує, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі. До відзиву не долучено жодних доказів, в т.ч. відеозапису з місця вчинення правопорушення. Ухвалою суду від 18.12.2023 позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строку для оплати судового збору. На виконання ухвали суду ОСОБА_1 було подано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 536,80 грн. Ухвалою суду від 08.01.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 20.02.2024 року залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Судом встановлено, що 28.11.2023 поліцейським взводу № 3 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Касян І.О. була винесена постанова серії БАБ № 505735 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 . Як зазначено у вказаній постанові, 28.11.2023 року о 12 год. 22 хв. в м. Рівне, проспект Миру, 25, водій керуючи транспортним засобом SUZUKI LIANA номерний знак НОМЕР_1 , під час руху ТЗ користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці; порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку ближче 10 м. до пішохідного переходу; не мав діючого полісу ОСЦВП; з номерним знаком, що не належить цьому ТЗ, чим порушив п.2.9. «д», п.15.9. «ґ», п.2.9. «в», п. 30.2, п.2.1. «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121- ЗКУпАП та об`єднано за ч.2 ст. 36 КупАП. Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на те, що прохання позивача про ознайомлення його з доказами вчиненого правопорушення до уваги взяті не були, позивача було позбавлено можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі а також позбавлено останнього права на юридичну допомогу. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в рамках повноважень і в спосіб передбачений Конституцією України та Законами України. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази провини правопорушника, окрім постанови про адміністративне правопорушення, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаної постанови. Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 Кодексу). Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав. Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2018 року по справі №263/15738/16- а). Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні(Правовий висновок Верховного Суду у Постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16- а). Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року). Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Через відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 122. Ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Як вбачається з квитанції від 08.12.2023 року, позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку що понесені позивачем судові витрати підлягають до повернення позивачу в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №505735 від 28.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн.. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне Управління Національної поліції в Рівненській області , місцезнаходження:33028, м.Рівне, вул. М.Хвильового, 2. Відповідач: поліцейський взводу № 3 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрал поліції Касян Ігор Олегович, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Степана Бандери, 14-а. Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, . Повний текст рішення виготовлено 15.04.2024 Суддя О.В.Панас