Справа № 420/4881/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4881/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та невиплати компенсації втрати частини доходу;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 26.05.2018 року по 01 листопад 2022 року та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі з листопаду 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 420/6298/22 ОСОБА_1 нарахована пенсія за період з 26.05.2018 по 31.10.2022 в сумі 168680,47 грн та в листопаді 2022 року додатковими відомостями перерахована до банківської установи АТ ОТП БАНК , проте позивачу не виплачено компенсацію втрати частини доходу.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів Позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України. Відтак, позовні вимоги про визнання дій Головного управління протиправними є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що до серпня 2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_2 , отримував пенсію за віком, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено.

11.04.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 420/6153/18 позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 111 від 08.10.2018 року про відмову поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26 травня 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року по справі № 420/6298/22 визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2012 року по 26.05.2018 року та з 01.12.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.12.2019 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на поштове відділення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022р. в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1.08.2012р. по 26.05.2018р. скасувати, адміністративне провадження в цій частині закрито.

11.05.2023р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою та просив:

1. Виплатити компенсацію за невиплачену пенсію з 01.12.2019 року.

2. Надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по травень 2023 року.

3. Надіслати на адресу представника виписку з протоколу про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.05.2023 року повідомлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 420/6298/22 ОСОБА_1 нарахована пенсія за період з 26.05.2018 по 31.10.2022 в сумі 168680,47 грн та в листопаді 2022 року додатковими відомостями перерахована до банківської установи АТ ОТП БАНК . Таким чином, визначені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 420/6298/22 зобов`язання виконані в повному обсязі. Оскільки нарахована доплата на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 420/6298/22 виплачена відповідно до чинного законодавства, підстави для виплати компенсації у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутні.

12.01.2024р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою та просив:

1. Повідомити підстави нездійснення перерахунку розміру пенсії.

2. Перерахувати розмір пенсії.

3. Виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі.

4. Надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 з 26.05.2018 року по січень 2024 року.

5. Надіслати на адресу представника виписку - розпорядження про призначення пенсії.

6. Надіслати на адресу представника виписку з протоколу про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.01.2024 року повідомлено, що на виконання рішень суду ОСОБА_1 нарахована пенсія за період з 26 травня 2018 року по 31 жовтня 2022 року в сумі 168680,47 грн та в листопаді 2022 року додатковими відомостями перерахована на поточний рахунок через банківську установу АТ ОТП БАНК. Починаючи з листопада 2022 року по теперішній час ОСОБА_1 щомісяця пенсія перераховується на поточний рахунок через банківську установу АТ ОТП БАНК.

Оскільки нарахована доплата на виконання рішень суду виплачена відповідно до чинного законодавства, підстави для виплати компенсації у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутні.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, в тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, пенсії. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим, виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Водночас, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18листопада 2014 року в справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року в справі № 21-2003а16, а також Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року в справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року в справі № 523/1124/17, від 3 липня 2018 року в справі № 521/940/17, від 5 жовтня 2018 року в справі № 127/829/17, від 12 лютого 2019 року в справі № 814/1428/18, від 8 серпня 2019 року в справі № 638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин в розумінні положень статті 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави стверджувати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Доводи відповідача, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та з метою відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж було передбачено чинним законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 3 липня 2018 року в справі № 521/940/17.

Оскільки несвоєчасне нарахування належних позивачу сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсійним органом пенсії в меншому розмірі, що встановлено постановою Зарічненського районного суду Рівненської області, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

А відтак, відмова відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, є протиправною.

Судом встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 420/6298/22 Позивачу була нарахована пенсія за період з 26 травня 2018 року по 31 жовтня 2022 року в сумі 168680,47 грн та в листопаді 2022 року додатковими відомостями перерахована на поточний рахунок через банківську установу АТ ОТП БАНК.

Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Таким чином, для обрахунку розміру компенсації громадянам втрати частини грошових доходів береться нарахований та несвоєчасно виплачений або не виплачений грошовий дохід та індекс споживчих цін (індексу інфляції) за період невиплати такого грошового доходу. При цьому, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

У сукупності викладених обставин та положень законодавства, суд дійшов висновку, що виплата компенсації втрати частини грошових доходів повинна бути здійснена з урахування індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу включно по місяць, який передує місяцю в якому така виплата проведена.

Оскільки виплата пенсії була здійснена в листопаді 2022р., то відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат по листопад 2022 року, оскільки такий місяць є останнім періодом, за який враховується індекс споживчих цін для обрахунку розміру компенсації втрати частини грошових доходів.

Щодо визначення початкового періоду, за який повинно бути враховано індекс споживчих цін, для обрахунку розміру компенсації втрати частини грошових доходів, то суд зазначає, що зі змісту судового рішення слідує, що недонараховані суми пенсії мали бути нараховані та виплачені позивачу ще у період з 26.05.2018 по 31.10.2022, однак з вини органу, що призначає пенсії виплачені не були.

Враховуючи положення ст..ст.1,2 Закону № 2050-ІІІ, п.4 Порядку №159 у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів компенсація втрати частини грошових доходів здійснюється з урахування індексу споживчих цін за період невиплати такого грошового доходу.

Покликання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки виплати нарахованих пенсій за рішенням суду здійснює Державна казначейська служба України та її територіальні органи є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини та висновки суду, зроблені за аналізом вимог Закону №2050-ІІІ та Порядку № 159.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення у майбутньому.

Таким чином, суд не може розглядати вимогу щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення дій у майбутньому, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Суд зазначає, що позивач не звертався до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, а тому зазначені позовні вимоги є передчасними.

З огляду на наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню у цій частині.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходу з 26.05.2018 року по 01 листопад 2022 року та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі з листопаду 2022 року.

В інший частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко