Справа № 640/21109/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Вівдиченко Т.Р., Аліменку В.О., Ключковичу В.Ю. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради національної безпеки і оборони України про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апарату Ради національної безпеки і оборони України, в якому просив стягнути з Апарату Ради національної безпеки і оборони України компенсацію втрати частини середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з порушенням строків його виплати за період 01.06.2021 по 31.10.2022 у сумі 1355258,07 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Апарату Ради національної безпеки та оборони України на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в сумі 257978,45 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень сорок п`ять копійок). У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради національної безпеки і оборони України про визнання дій протиправними. Витребувано із Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 640/21109/22. Продовжено строк судового розгляду на розумний термін, необхідний для отримання матеріалів справи № 640/21109/22 із суду, в якому вони зберігаються.

03 квітня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Ключковичу В.Ю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ключковичу В.Ю. визнано необґрунтованою. Передано справу № 640/21109/22 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ключковича В.Ю. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради національної безпеки і оборони України про визнання дій протиправними - відмовлено (суддя - Н.В.Безименна).

12 квітня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддям Вівдиченко Т.Р., Аліменку В.О., Ключковичу В.Ю.

Так, заявником вказано, що суддя Ключкович В.Ю. брав участь у пов`язаній адміністративній справі між тими ж сторонами № 2а-7625/11/2670.

Заявник вважає, що при постановленні рішення у справі № 2а-7625/11/2670 суддя Ключкович В.Ю., порушуючи норми матеріального і процесуального права, що підтверджено Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року, та рішенням Європейського суду з прав людини у справі PIZINTSALI AND OTHERS v. UKRAINE від 18.11.2021 року, фальсифікував обставини справи, що не відповідають та відсутні у матеріалах справи. У зв`язку з цим, відносно судді ОСОБА_2 ним подавалось повідомлення про злочин на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві, а також дисциплінарна скарга на адресу Вищої Ради Правосуддя.

При цьому, заявник вказує, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 року у справі № 640/21109/22 у складі суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Ключковича В.Ю. його заява про відвід судді Ключковичу В.Ю. визнана необґрунтованою, але, на переконання заявника, у цій ухвалі суду не надано оцінку всім доводам заяви.

Заявник вважає, що в діях суддів є ознаки дисциплінарного проступку, у зв`язку з цим, ним 12.04.2024 року до Вищої Ради Правосуддя подано дисциплінарну скаргу стосовно суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Ключковича В.Ю. та Безименної Н.В.

Враховуючи вищезазначене, заявник вважає, що наявні обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Ключковича В.Ю.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегія суддів вважає, що вказану заяву слід визнати необґрунтованою, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 36 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В силу приписів частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Водночас, слід звернути увагу, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У відповідності до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Дане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що, відповідно до усталеної практики Суду, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Крім того, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки, статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, слід зазначити, що учасники судового процес зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Так, суд апеляційної інстанції враховує правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішеннях по справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України», відповідно до якого, безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як було вищезазначено, заява ОСОБА_1 , про відвід судді суддям Вівдиченко Т.Р., Аліменку В.О., Ключковичу В.Ю. мотивована тим, що ним подано до Вищої Ради Правосуддя дисциплінарну скаргу стосовно даних суддів Шостого апеляційного адміністративного суду.

Разом з тим, наявність або відсутність скарг на дії суддів у Вищої Ради Правосуддя не зупиняє розгляд адміністративної справи, не звільняє суддів від обов`язку приймати об`єктивне та справедливе рішення з дотриманням вимог чинного законодавства України.

При цьому, подання заявником скарги до Вищої Ради Правосуддя не вказує на наявність ознак упереджності або необ`єктивності призначеної колегії суддів для розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Також, не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді Ключковича В.Ю. посилання заявника на подання ним на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві повідомлення про злочин, а також дисциплінарної скарги на адресу Вищої Ради Правосуддя, у зв`язку з його участю у розгляді справи № 2а-7625/11/2670.

Щодо посилання заявника на те, що суддя Ключкович В.Ю. брав участь у пов`язаній адміністративній справі між тими ж сторонами № 2а-7625/11/2670, слід зазначити, що даним обставинам вже була надана оцінка під час вирішення попередньої заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ключковичу В.Ю. та постановленні ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року про визнання такого відводу необґрунтованим.

Відповідно до пункту 2 рішення Ради суддів України №46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні закону.

Отже, вищевказані мотиви відводу не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки, за правилами частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, доводи заявника не підтверджують наявності прямої чи опосередкованої заінтересованості колегії суддів у результаті розгляду даної справи та/або наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності суддів.

Згідно частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником не доведено та колегією суддів не встановлено наявності будь-якої з підстав, визначених статтею 36 КАС України, для відводу суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Ключковича В.Ю., а тому, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 41, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Вівдиченко Т.Р., Аліменку В.О., Ключковичу В.Ю. визнати необґрунтованою.

Передати справу № 640/21109/22 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.