Справа № 500/567/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/567/24

15 квітня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила:

визнати дії управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.05.2023 протиправними та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.07.2023 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Тернопільській із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного піку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII, подавши необхідні документи Однак, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, орган Пенсійного фонду України рішенням від 25.07.2023 №96 відмовив в призначенні пенсії, мотивуючи тим, що не підтверджено мінімально необхідний період роботи чи проживання на території зони посиленого радіологічного станом на 01.01.1993 не менше 4 роки.

Позивач таку відмову відповідача вважає протиправною, оскільки належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а тому має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку, що є підставою звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання суду доказу про сплату судового збору за подання позовної заяви у цій справі або доказів його звільнення від сплати судового збору, уточненої позовної заяви відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Ухвалою суду від 20.02.2024 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви та виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 05.02.2024 у справі №500/567/24.

08.03.2024 позивачем подано до суду клопотання про усунення недоліків разом з новою редакцією позовної заяви, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №96 від 25.07.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Прo cтатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати виникнення права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 13.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

25.03.2024 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поступив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вказує, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, рішенням якого від 25.07.2023 №96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

01.04.2024 відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подав до суду відзив на позовну заяву, де просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

З посиланням на норми чинного законодавства України зазначає, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1987 ОСОБА_1 пропрацювала в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993- 3 роки 4 місяці 21 день, що є недостатнім для визначення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До заяви про призначення пенсії не додано відомості про місце проживання.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період отримання допомоги по безробіттю відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1987, з 07.06.1996 по 07.12.1996, оскільки відсутня печатка та підпис відповідальної особи при припиненні виплати допомоги.

- період догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини відсутня відмітка про отримання паспорта.

За наявними документами та даними системи персоніфікованого обліку страховий стаж становить - 31 рік 06 місяців 23 дні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 18.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.07.2023 №96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказано, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1987 ОСОБА_1 працювала в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 - 3 роки 4 місяці 21 день, загальний період роботи в зоні посиленого радіологічного контролю становить 11 років 8 місяців 15 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 5 років.

Листом відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 26.07.2023 №1900-0215-5/31395 ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення.

Уважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Відповідно до частини першої статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №796-ХІІ).

Згідно із статтею 9 цього Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог статті 49 Закону України № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1058-ІV).

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону України №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України №1058-ІV, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 цієї правової норми передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років вік виходу на пенсію зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Враховуючи вищевикладене, для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років (у разі підтвердження права на відповідне зниження) необхідний страховий стаж повинен становити не менше 25 років.

Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 31 рік 06 місяців 23 дні, якого достатньо для призначення пенсії за віком.

Тривалість, проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року становить 03 роки 04 місяців 21 дні, що не дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Так факт реєстрації в АДРЕСА_1 з 26.07.1990 по теперішній час ОСОБА_1 підтверджується довідкою виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського раойну Тернопільської області 08.05.2023 №994 та паспортом НОМЕР_2 , виданим Заліщицьким РВУМВС України в Тернопільській області.

Право на застосування положень статті 55 Закону України №796-XII щодо виходу на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку мають лише ті особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, і вказана обставина повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що довідки про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, мають бути видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Тому критично оцінює акт про фактичне місце проживання без реєстрації від 04.12.2023, складений депутатом Заліщицької ОТГ в присутності двох свідків, мешканців міста Заліщики ОСОБА_3 (жителя АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_3 ) про те, що позивач проживала незареєстрована у АДРЕСА_2 разом зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_5 , з листопада 1989 року.

Таким чином станом на 01.01.1993 не підтверджено факту належними та допустимими доказами факту проживання або роботи позивача в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV цього Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом 7 підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України №796-ХІІ).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону України №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 цього Закону встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Частиною першою статті 15 Закону України №796-ХІІ визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

У свою чергу частиною третьою статті 65 Закону України №796-XII обумовлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Як слідує з матеріалів справи позивач за видачею посвідчення як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС не зверталась та відповідно його ОСОБА_1 не видавалося.

За таких встановлених обставин, призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає підстав.

Враховуючи наведене прийняте спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №96 від 25.07.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю необхідної для призначення пенсії у віці 55 років кількості років проживання в зоні посиленого радіологічного контролю є законним та скасуванню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати виникнення права на пенсійне забезпечення, є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №96 від 25.07.2023, яке визнане судом правомірним, то в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні..

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 15 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, Тернопільський район, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.