Справа № 320/22235/23
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року № 320/22235/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арештів з майна боржника - ОСОБА_1 при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях;

- зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього нерухомого та рухомого майна боржника - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив позивачу у знятті арешту з усього його майна, мотивуючи відсутністю підстав для зняття арештів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 статті 159 КАС України, визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Під час здійснення реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності позивача на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , подаровані позивачу ОСОБА_2 , нотаріус повідомив про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяжень щодо майна позивача у вигляді накладеного арешту на все нерухоме майно, належне останньому.

Перед оформленням договору дарування нотаріус здійснював відповідні перевірки в реєстрах, але жодних заборон чи обтяжень виявлено не було.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на особу позивача зареєстровані наступні обтяження:

-реєстраційний номер обтяження: 9101325. Зареєстровано 29.09.2009р. Підстава обтяження, постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 14.08.2009р., ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Обтяжувач та Заявник: відділ ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції, код: 34903037. 08132, Київська обл. Києво-Святошинський район, м Вишневе, вул. Л. Українки, 86.

-Реєстраційний номер обтяження: 11379396. Зареєстровано 13.07.2011р. Підстава обтяження: постанова, б/н, 11.06.2011р., ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Обтяжувач та Заявник: відділ Києво-Святошинського районного управління юстиції, код: 34903037. 08132, Київська обл. Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86.

Крім того, згідно з Витягом від 29.09.2009 № 24835878, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис № 9101909, відповідно до якого накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н 14.08.2009 Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, код: 34903037.08132, Київська обл. Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Л. Українки, 86.

З роз`яснень, наданих відповідачем, у Відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 9351096 від 29.09.2008, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2063 від 10.07.2007, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Оскільки у боржника було відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, 14.04.2009 державним виконавцем у ВП № 9351096 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Також у Відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №36513429 від 10.02.2013, яке було відкрите на підставі того ж виконавчого листа №2-2063 від 10.07.2007, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області.

29.05.2013 у зв`язку з відсутністю майна у боржника державним виконавцем у ВП № 36513429 було винесено постанову про повернення виконавчого Документа стягувачу у відповідності до пункту 2 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV.

Позивач в позовній заяві стверджує, що стосовно обтяжень № 9101325 (зареєстроване 29.09.2009) та № 11379396 (зареєстроване 13.07.2011), жодної детальної інформації відповідач надати взагалі не міг, у зв`язку зі знищенням матеріалів вищезазначених виконавчих проваджень та відсутністю даних стосовно підстав накладення зазначених обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Стосовно реєстраційного запису №9101909 (внесеного 29.09.2009), відповідно до якого накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 , жодної інформації відповідач також не надав.

Крім того суд звертає увагу на те, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень будь-які відомості щодо відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на момент подання цього позову- відсутні.

Суд наголошує, що відповідачем не надано на виконання ухвали суду жодних документів на підтвердження правомірності вчинених дій відносно позивача.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (вх. № 7651 від 19.06.2023), в якій просив зняти арешти з усього його майна у зв`язку з допущеними порушеннями порядку накладення арештів та протиправною бездіяльністю державних виконавців щодо не зняття арештів з майна боржника у виконавчих провадженнях при поверненні виконавчого документа стягувачеві.

Листом від 28.06.2023 № 23745 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимог, мотивуючи таку відмову відсутністю підстав для зняття арештів.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законами України: Про виконавче провадження.

На момент примусового виконання у ВП № 9351096 питання здійснення виконавчих дій унормовувалися відповідними редакціями Закону № 606-XIV та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 (далі - Інструкція №74/5), а саме:

-стаття 5 Закону № 606-ХІУ - обов`язки і права державного виконавця;

-стаття 7 Закону № 606-ХІУ - гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні;

-стаття 25 Закону № 606-ХІУ строки здійснення виконавчого провадження, відповідно до частини першої якої державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону;

-пункт 2 частини першої статті 40 Закону № 606-ХІУ - повернення виконавчого документу стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- пункт 4.10-2 Інструкції №74/5, відповідно до якого якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

На момент примусового виконання у ВП № 36513429 питання здійснення виконавчих дій унормовувалися відповідними редакціями Закону N 606-ХІУ та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція N-512/5), а саме:

-частина перша статті 6 Закону № 606-ХІУ - гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні;

-частина перша статті 11 Закону № 606-ХІУ обов`язки державного виконавця;

- пункт 2 частини першої статті 22 Закону № 606-ХІУ інші виконавчі документи (крім визначених в пункті 1 частини першої цієї статті) можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом;

-стаття 30 Закону № 606-ХІУ - строк здійснення виконавчого провадження, відповідно до частини першої якої державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону;

-пункт 2 частини першої статті 47 Закону № 606-ХІУ повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

-пунктом 3.17 інструкції №512/5, відповідно до якого у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій осот), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для Цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Матеріалами справи встановлено, що ВП № 36513429 було відкрито 10.02.2013 на підставі виконавчого листа № 2-2063 від 10.07.2007, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, тому, враховуючи положення пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606IV (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), ВП №36513429 було відкрито незаконно, оскільки з моменту видачі судом виконавчого листа до відкриття цього виконавчого провадження минув понад один рік.

Системний аналіз вищенаведених положень Закону № 606-ХІУ, а також Інструкції №74/5 та Інструкції №512/5 свідчить про те, що обидва виконавчі провадження - № 9351096 та № 36513429 були завершені (14.04.2009 та 29.05.2013 відповідно) у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, при цьому накладені арешти на майно боржника підлягали зняттю державними виконавцями, про що мало бути зазначено у відповідних постановах про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Керуючись зазначеною нормою та своїми правами, визначеними частиною першою статті 19 Закону № 1404-VIII, з огляду на наведені вище докази протиправної бездіяльності державних виконавців при завершенні виконавчих проваджень, позивач звернувся до Відділу з заявою про зняття арешту зі свого майна, проте, як вже зазначалося, отримав відмову, оскільки відповідачем, з посиланням на частину четверту статті 59 Закону № 1404-УІІІ, не вбачається підстав для зняття арешту.

Частиною п`ятою статті 59 Закону № 1404-УІІІ унормовано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, з урахуванням приписів норм чинного законодавства щодо обов`язків державного виконавця та гарантій прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, не зняття арешту з майна боржника у виконавчих провадженнях №9351096 та № 36513429 при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з майна позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд від 27.03.2020 у справі №817/928/17.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арештів з майна боржника - ОСОБА_1 при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях.

Зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з усього нерухомого та рухомого майна боржника - ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.