Справа № 160/32657/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального та пільгового стажу роботи відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням Списку, затвердженого Постановою КМУ N° 202 від 31.03.1994 року періодів роботи з 06.07.1998 р. по 29.01.1999 р. в якості підземного гірничого з повним робочим днем у шахті, з 21.02.2000 р. по 17.04.2000 р. в якості підземного гірничого з повним робочим днем у шахті, період проходження строкової військової служби строкова військова служба з 26.11.1996 р. по 29.05.1998 р., період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 04.04.2014 р. по 27.03.2015 р. в т.ч. з 16.05.2014 р. по 01.08.2014 період безпосередньої участі в антитерористичній операції один місць служби за три.
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням Списку, затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року періоди роботи з 06.07.1998 р. по 29.01.1999 р. в якості підземного гірничого з повним робочим днем у шахті, з 21.02.2000 р. по 17.04.2000 р. в якості підземного гірничого з повним робочим днем у шахті, період проходження строкової військової служби строкова військова служба з 26.11.1996 р. по 29.05.1998 р., час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції один місяць служби за три з 04.04.2014 р. по 27.03.2015 р. в т.ч. з 16.05.2014 р. по 01.08.2014 період безпосередньої участі в антитерористичній операції.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, а саме з 17.07.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві з 17.07.2023. При призначенні пенсії відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу роботу по Списку №1(пост.202 підземні роботи) такі періоди: з 06.07.1998 р. - 29.01.1999 р. в якості підземного гірничого з повним робочим днем у шахті; з 21.02.2000 р. по 17.04.2000 р. підземним гірничим з повним робочим днем у шахті; з 26.11.1996 р. по 29.05.1998 р. строкову військову службу та з 04.04.2014 р. по 27.03.2015 р. - військову службу під час мобілізації в особливий період, в т.ч. з 16.05.2014 р. по 01.08.2014 - безпосередньо участь в АТО один місяць служби за три. На звернення від 18.09.2023 щодо перерахунку пенсії, відповідач листом від 16.10.2023 повідомив, що підстав для зарахування спірних періодів з 06.07.1998 по 29.01.1999, з21.02.2000 по 17.04.2000 до пільгового стажу не має, оскільки пільгова довідка від 04.08.2023 №949 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не містить підпису бухгалтера підприємства; період проходження строкової військової служби з 26.11.1996 по 29.05.1998 не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що призов на військову службу не був безпосередньо з пільгової роботи, а час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховано в одинарному розмірі. Позивач категорично не погоджується з таким розрахунком пенсії та вказує, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці. Спірні пільгові періоди з 06.07.1998 по 29.01.1999 підземним гірничим з повним робочим днем у шахті та з 21.02.2000 по 17.04.2000 підземним гірничим з повним робочим днем у шахті належним чином підтверджені записами трудової книжки, які узгоджуються з пільговою довідкою №494 від 04.08.2023. Робота на зазначеній посаді віднесена до Списку №1, професії передбачені Постановою №202. Щодо строкової служби позивачем зазначено, що на час призову на службу він працював підземним гірничим в повним робочим днем під землею та був звільнений з роботи у зв`язку із призовом, що підтверджується трудовою книжкою. Відповідно до статті 2 Закону №2232-ХІІ час перебування особи на військовій службі зараховується до страхового стажу, а також до стажу роботи за спеціальності. Тому відповідач цілком безпідставно не зарахував до пільгового стажу по Списку №1 період проходження строкової військової служби. Неправомірним, на переконання позивача, є також обрахування стажу за час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, в одинарному розмірі. Відповідно до наказу Міноборони України від 14.08.2014 №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три. Аналогічна норма закріплена у постанові КМУ №393 від 17.07.1992. За таких обставин, дії відповідача щодо невірного обрахунку стажу є протиправними, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
До відзиву відповідачем долучено копію пенсійної справи позивача.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим 07.12.2006; згідно з посвідченням серії НОМЕР_5 є учасником бойових дій; є особою з інвалідністю ІІІ групи з 17.07.2023 (професійне захворювання); зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостями у військовому квитку НОМЕР_2 , позивач у періоді з 26.11.1996по 29.11.1998 проходив строкову військову службу; у періоді з 04.04.2014 по 26.03.2015 проходив військову службу у пп НОМЕР_3 , у період з 16.05.2014 по 05.08.2015 приймав участь в АТО.
Відповідно до довідки Військової частини пп НОМЕР_3 №3365 від 27.04.2015 ОСОБА_1 у період з 16.05.2014 по 01.08.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області м.Димитрово, м.Ульянівка, Донецький аеропорт, с.Піски.
18.08.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Заяву позивача від 18.08.2023 розглянуто та призначено пенсію по інвалідності (третя група інвалідності/трудове каліцтво) відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.07.2023.
з 09.01.1996 по 15.01.1996 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 0 місяців 7 днів;
з 23.02.1996 по 23.02.1996 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 0 місяців 01 день;
з 24.02.1996 по 15.05.1996 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 02 місяці 22 дні;
з 03.06.1999 по 15.07.1999 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 01 місяць 13 днів;
з 20.06.2000 по 14.08.2000 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 01 місяць 25 днів;
з 15.08.2000 по 18.12.2000 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 04 місяці 04 дні;
з 19.12.2000 по 01.01.2001 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 0 місяців 13 днів;
з 07.01.2001 по 18.02.2001 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 01 місяців 12 днів;
з 23.02.2001 по 27.05.2002 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 01 рік 03 місяці 05 днів;
з 10.01.2011 по 03.04.2014 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 3 роки 04 місяці 0 днів;
з 28.03.2015 по 31.12.2021 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 06 років 10 місяців 0 днів;
з 01.01.2022 по 25.01.2022 Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.ав 0 років 01 місяць 0 днів.
Не погодившись з відмовою у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1, періодів роботи з 06.07.1998 по 29.01.1999, з 21.02.2000 по 17.04.2000, часу проходження строкової військової служби з 26.11.1996 по29.05.1998 та часу проходження військової служби з 04.04.2014 по 27.03.2015, та з обрахунком періоду з 16.05.2014 по 01.08.2014 в одинарному розмірі, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За змістом частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова №202).
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ)визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Отже, положення частини першої статті 14 Закону №1788-ХІІ аналогічного змісту положенню частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.
За змістом статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.
У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.
З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Для підтвердження період проходження військової служби приймаються військові квитки; довідки військових частин.
У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до пільгового стажу наступних періодів: строкової військової служби з 26.11.1996 по 29.05.1998, періодів роботи підземним гірничим з повним робочим днем у шахті з 06.07.1998 по 29.01.1999, з 21.02.2000 по 17.04.2000, військової служби в особливий період з 04.04.2014 по 27.03.2015, в тому числі з 16.05.2014 по 01.08.2014 у кратному розмірі.
Щодо періоду строкової військової служби.
Як вбачається із записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 , позивач 26.11.1996 призваний на строкову військову службу та 29.05.1998 звільнений (демобілізований) в запас.
Отже, у період з 26.11.1996 по 29.05.1998 позивач перебував на строковій військовій службі.
Відповідно до пункту «в» абзацу 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується військова служба незалежно від місця проходження служби.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється за Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У відповідності до статті 2 Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» №2636-IV від 02.06.2005, який набрав чинності 01.01.2006, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 392/1357/17 (2-а/392/109/17).
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_7 , позивач прийнятий на роботу в шахту «Тернівська» з 24.01.1994 учнем гірничого та з 26.02.1994 переведений гірником 1 розряду на поверхні; з 01.10.1994 переведений гірником 2 розряду на поверхні; з 09.01.1996 переведений підземним учнем гірника з повним робочим днем в шахті; з 23.02.1996 переведений підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем в шахті; 15.05.1996 звільнений по ст.36 КЗпП України у зв`язку із призовом в ряди армії.
Як вбачається з довідки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04.08.2023 №1-4/2019, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працював повний робочий день в ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.«Тернівська») ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 23.02.1996 по 15.05.1996 - гірником підземним на дільниці конвеєрного транспорту виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті (під землею). Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених Списком №1 розділ 1, підрозділ 1, пункт а, позиція 1010100а постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
За таких обставин, оскільки на час призову на строкову військову службу позивач працював в шахті гірником підземним з повним робочим днем під землею, тобто за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, час проходження позивачем строкової військової служби з 26.11.1996 по 29.05.1998 має бути зарахований до пільгового стажу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні часу проходження строкової військової служби до пільгового стажу з 26.11.1996 по 29.05.1998, діяв протиправно.
Щодо періоду роботи з 06.07.1998 по 29.01.1999 та з 21.02.2000 по 17.04.2000.
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_7 від 30.05.1996, позивач у періоді з 06.07.1998 по 30.09.1998 працював в ДВАТ «Шахта «Дніпровська» ДП «Павлоградвугілля» гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті.
У позивача є декілька дублікатів трудової книжки ( НОМЕР_9 від 17.05.2000, НОМЕР_8 від 21.02.2000 та дублікат трудової книжки б/н, датою заповнення 02.08.1999).
Відповідно до записів трудової книжка (дублікат) від 02.08.1993, що міститься в пенсійній справі, позивач з 21.02.2000 прийнятий в Шахту «Дніпровська» підземним гірником 2 розряду з повним робочих днем в шахті (запис 10); подальші відомості щодо роботи позивача у вказаному підприємстві наявна в пенсійній справі копія трудової книжки НОМЕР_8 не містить.
Водночас, відповідно до дублікату трудової книжки серії НОМЕР_8 від 21.02.2000, вона містить лише два записи: про прийняття позивача з 21.02.2000 в Шахту «Дніпровська» підземним гірником 2 розряду з повним робочих днем в шахті та про звільнення з 17.04.2000 через появу на роботі у нетверезому стані.
Отже, за наявними у справі дублікатами трудової книжки є певні неузгодженості в частині спірного періоду, в таких випадках законодавцем обумовлена необхідність надання довідок уточнюючого характеру на підтвердження пільгового стажу роботи на відповідних посадах або за професіями.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечено відповідачем, що позивачем разом із трудовою книжкою надавалась довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.08.2023 №494, що видана Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля», про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працював в ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ВСП Шахта Дніпровська»):
з 06.07.1998 по 30.09.1998 гірником підземним дільниці ПР-3 з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком №1 розділ 1, підрозділ 1, пункт а, позиція 1010100а постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994;
з 01.10.1998 по 06.11.1998 виконував в гірничому виробництві гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією «курси з відривом від виробництва за професією «прохідник підземний», отримував середній заробіток за попереднім місцем роботи, відповідно до ч.2 п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.10.1998 по 06.11.1998 - 0 років 01 місяць 06 днів;
з 07.11.1998 по 13.12.1998 учнем прохідника підземного дільниці ПР-3 з повним робочим днем у шахті, виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих та інших робіт з метою видобутку вугілля підземним способом, отримував 100% тарифної ставки прохідника (виробнича практика), що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 0 позиція 1010100а постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994;
з 14.12.1998 по 29.01.1999 гірником підземним дільниці ПР-3 з повним робочим днем у шахті, виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих та інших робіт з метою видобутку вугілля підземним способом, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 0 позиція 1010100а постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994;
з 21.02.2000 по 17.04.2000 - гірником підземним дільниці РВУ з повним робочим днем у шахті, виконував в гірничому виробництві: ведення гірничих та інших робіт з метою видобутку вугілля підземним способом, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 0 позиція 1010100а постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
Довідка видана на підставі: облікової картки форми Т 2М, наказів по шахті, табелів спусків в шахту і особового рахунку про зарплату, довідника ЕТКС; та містить відомості про те, що дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказ 120к від 22.02.1995, наказ №108 від 21.02.2000, суміщень професій не було, відпустки без збереження заробітної плати не було.
З урахуванням викладеного, а також записів в трудових книжках (дублікатах) в частині спірного періоду та відомостей з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від №494 від 04.08.2023 у їх сукупності, підтверджено зайнятість позивача повний робочий день в шахті за професіями, що передбачені Списком №1.
В якості підстави для відмови у зарахуванні вказаних спірних періодів до пільгового стажу за Списком №1 відповідачем зазначено, що надана довідка Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04.08.2023 №494 не відповідає додатку 5 постанові Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», оскільки не містить підпису бухгалтера.
Суд критично оцінює таку позицію відповідача, оскільки довідка від 04.08.2023 №494 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що містить в пенсійній справі, містить усі відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, відомостей про атестацію робочих місць), а також містить підписи уповноважених осіб (директора ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», провідного фахівця групи адміністрування персоналу ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») та печатку підприємства, та є чинною, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Поряд з цим, в силу положень частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданій позивачем до заяви про призначення пенсії довідці №494 від 04.08.2023 для визначення права на пенсію за віком.
За таких обставин, відмовляючи позивачу в зарахуванні означених спірних періодів трудової діяльності до пільгового стажу, відповідач діяв протиправно.
Щодо військової служби в особливий період (під час мобілізації).
Як вбачається із записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 , позивач у періоді з 04.04.2014 по 26.03.2015 проходив військову службу у пп НОМЕР_3 , з 16.05.2014 по 05.08.2014 приймав участь в АТО.
Відповідно до довідки Військової частини пп НОМЕР_3 №3365 від 27.04.2015 ОСОБА_1 у період з 16.05.2014 по 01.08.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області м.Димитрово, м.Ульянівка, Донецький аеропорт, с.Піски.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.
Отже, матеріалами справи підтверджено проходження позивачем військової служби в особливий період з 04.04.2014 по 26.03.2015.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Cуд повторно зазначає, що за змістом абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_7 , позивач з 10.01.2011 прийнятий на роботу в шахту «Тернівська» гірником підземним з повним робочим днем в шахті та з 01.01.2022 переведений до ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлогравугілля» прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею в шахті на дільниці підготовчих робіт (записи 16-20).
Як вбачається з довідки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04.08.2023 №1-4/2019 про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював повний робочий день в ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.«Тернівська») ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у періоді з 01.01.2013 по 02.08.2016 прохідником на дільниці підготовчих робіт №3 та виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті (під землею). Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених Списком №1 розділ 1, підрозділ 1, пункт 1.1а, постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.
Довідка Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04.08.2023 №1-4/2019 також містить відомості про те, що з 04.04.2014 по 27.03.2015 позивач проходив військову службу по мобілізації.
За таких обставин, оскільки на час призову на військову службу по мобілізації позивач працював в шахті прохідником з повним робочим днем під землею, тобто за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, час проходження позивачем військової служби в особливий період (під час мобілізації) з 04.04.2014 по 27.03.2015 має бути зарахований до пільгового стажу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні часу проходження військової служби в особливий період (під час мобілізації) до пільгового стажу з 04.04.2014 по 27.03.2015, діяв протиправно.
Щодо обрахунку стажу за час проходження військової служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції.
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення № 530).
Згідно із пунктом 1.1. Положення №530 цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.
Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Положення № 530 особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; військова служба у збройних силах.
За змістом пункту 2.3 розділу 2 Положення № 530час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції- один місяць служби за три місяці.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
При цьому, загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі N185/4140/17 (92-а/185/282/17).
Таким чином, не зарахування до пільгового стажу у кратному обчисленні із розрахунку один місяць служби періодів проходження військової служби, протягом якої позивач брав участь в антитерористичній операції, є протиправним.
Позиція відповідача, що викладена у відзиві про те, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій зараховується до стажу роботи на пільгових умовах при обчисленні пенсій за вислугу років військовослужбовцям, є хибною, оскільки право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист громадян, а отже врахування наведених періодів у кратному розмірі при призначенні пенсії не може бути обмеженим виключно пенсією, яка призначається відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Означеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 05.06.2018 по справі №348/347/17 та від 16.06.2020 по справі №185/7049/16-а.
За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З огляду на викладене, з урахування наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд вважає, що право позивача порушено з дати призначення пенсії, тобто з 17.07.2023, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 (підземний стаж) час проходження позивачем строкової військової служби з 26.11.1996 по 29.05.1998; а також періодів роботи позивача з 06.07.1998 по 29.01.1999 та з 21.02.2000 по 17.04.2000; час проходження позивачем військової служби в особливий період (під час мобілізації) з 04.04.2014 по 27.03.2015 та час проходження військової служби з 16.05.2014 по 01.08.2014, протягом якої позивач брав участь в антитерористичній операції, до пільгового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за три, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення з 17.07.2023 та виплату з урахуванням раніше проведених платежів.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова