Справа № 462/2334/24
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2334/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря судового засідання Чижа А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Жукровський Ярослав Іванович до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Жукровський Я.І. 18.03.2024 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову інспектора з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчука Г.О. серії РАП № від 29.09.2023 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, а також стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн та судовий збір у сумі 605,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2023 року інспектор з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчук Г.О. виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії РАП № (до повідомлення серії ЛВ №00477098 від 15.09.2023 р.), якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Дана постанова була отримана ним 07.03.2024 року. Згідно із вказаною постановою він, як власник автомобіля марки CITROEN C-ZERO, державний номерний знак НОМЕР_1 , 15 вересня 2023 р. о 13 год. 39 хв., здійснив зупинку такого транспортного засобу за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 17 на тротуарі в зоні дії забороняючого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до пункту 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м., з наданих йому фотографій вбачається, що він здійснив зупинку та стоянку на тротуарі на відстані більше аніж 2 м, не перешкоджаючи руху пішоходів. У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з позовом з метою захисту порушеного права та просить його задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.03.2024 року ОСОБА_1 поновлено пропущений процесуальний строк щодо оскарження постанови серії РАП № від 29.09.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати і часу розгляду, про що повідомлено сторони.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, додатково зазначив, що позивач 15 вересня 2023 р. о 13 год. 39 хв. здійснив стоянку вказаним транспортним засобом, а саме припинення руху понад 5 хв, а не зупинку, як це вказано у постанові, а тому така не відображає усіх обставин правопорушення, є незаконною і просив позов задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Водночас подав відзив на позов, у якому зазначив, що правопорушення, вчинене позивачем, зафіксоване у режимі фотозйомки із понад 2 зображеннями транспортного засобу, з яких чітко вбачається факт порушення позивачем вимог забороняючого дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку та стоянку транспортних засобів в зоні його дії, в тому числі і на тротуарах. На фотографіях також чітко видно місце розташування відповідного забороняючого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що також відповідає практиці встановлення факту перебування транспортного засобу в зоні дії даного знаку, яка визначена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 року у справі № 416/2408/19. Всупереч вимог ст. 14-2, 279-3 КУпАП доказів для звільнення його, як відповідальної особи, від адміністративної відповідальності позивач не надав. Посилаючись на позицію ВС в аналогічних правовідносинах, викладену у постанові від 19.12.2019 року у справі № 686/13619/17, просив у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 вересня 2023 року інспектор з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчук Григорій Олександрович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №, згідно із якою водія автомобіля CITROEN C-ZERO, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, у зв`язку з тим, що 15 вересня 2023 р. 13 год. 39 хв. ним здійснено зупинку вказаним автомобілем за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 17, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до підпункту "в" пункту 8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" вказує на те, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Водночас, відповідно до п. 1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

У своїй постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 686/13619/17 / адміністративне провадження № К/9901/20617/18/ Верховний Суд зазначив, що аналіз змісту значення вказаних вище термінів дає підстави для висновку, що тротуар, як і проїзна частина, є складовими елементами дороги загалом, а дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" поширює свою дію на дорогу - а це не лише проїзна частина, по якій рухається автомобільний транспорт, але й пішохідна зона, в тому числі й тротуар.

З матеріалів справи, зокрема наданих відповідачем фотографій спірного транспортного засобу вбачається, що позивач здійснив зупинку автомобілем в зоні дії дорожнього знаку 3.34 , чим порушив правила зупинки, що зафіксовано в режимі фотозйомки. Доказів, що передбачені ст.ст. 14-3, 279-3 КУпАП, для звільнення його від адміністративної відповідальності не надав.

Таким чином, з наданої постанови, долучених фотографій транспортного засобу з прив`язкою до нерухомих об`єктів та координат місця вчинення адміністративного правопорушення відповідно до сервісу Google Maps вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доведено відповідачем у повному обсязі, а постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд критично оцінює твердження позивача з приводу того, що його автомобіль припарковано з дотриманням п. 15.10 ПДР, оскільки він здійснив зупинку в межах дії знаку 3.34, яка виключає можливість зупинки у зоні його дії, в тому числі із дотриманням вимог, визначених п. 10.5 «в» ПДР.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до пункту 15.10 «в» ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка; на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсниться легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 750/3679/17 транспортний засіб має бути припаркований на краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини. Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини.

З представлених стороною позивача матеріалів фотофіксації події правопорушення, яка мала місце 15.09.2023 року, чітко вбачається, що транспортний засіб марки CITROEN C-ZERO, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , був припаркований не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо на пішохідній зоні тротуару, з протилежної сторони відносно проїзної частини, чим порушено вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, аналізуючи фотоматеріали, якими зафіксовано розташування транспортного засобу марки CITROEN C-ZERO, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м.Львів, вул.Коперника, 17, суд враховує також те, що для проїзду до місця паркування транспортного засобу позивач, всупереч прямій забороні, передбаченій п. 11.13. ПДР України, змушений був здійснити рух безпосередньо по тротуару, чим фактично міг створити загрозу життю та здоров`ю пішоходів, які рухались вздовж тротуару.

Також суд критично оцінює твердження позивача з приводу того, що він здійснив стоянку, а не зупинку транспортним засобом, оскільки жодних доказів на підтвердження цього він не надав. Водночас, дорожній знак 3.34 забороняє як зупинку в зоні його дії транспортних засобів, так і стоянку.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови серії РАП № від 29.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку, що така складена відповідно до вимог законодавства.

Інспектором з паркування під час прийняття рішення про наявність факту правопорушення дотримано режим фотозйомки такого, що передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фотофіксації обставин порушення правил стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, надав суду належні і допустимі докази, що свідчать про правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а тому суд відповідно до приписів ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що вищезгадану постанову про накладення адміністративного стягнення слід залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення, а тому у позові слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а оскільки у позові відмовлено, тому такі судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 5-10, 73-77, 90, 134, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

У позові ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Жукровський Ярослав Іванович до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1.

Суддя Іванюк І.Д.