Справа № 212/2487/24
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/2487/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хайло Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

В березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.02.2024 поліцейським полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1528636. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 26.02.2024 року о 13 год. 45 хв. 01 сек. у м. Кривий Ріг, по вул. Катеринівська, біля буд.11, керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, зафіксовано БК 475366, чим порушив п.2.4.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕНА №1528636 від 26.02.2024 року незаконною та зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Вказує, що інспектор грубо порушив вимоги ст.ст.268, 278, 279 КУпАП. Позивач зазначає, що він не здійснював рух на вказаному в постанові транспортному засобі, а лише сидів за кермом та чекав на дружину. У зв`язку із вищевикладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1528636 від 26.02.2024, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

18 березня 2024 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

28 березня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неотриманням судом відзиву на позову заяву.

Не погодившись з позовними вимогами, представник відповідача засобами поштового зв`язку 21 березня 2024 року направив до суду відзив на позов, в якому зазначено, що постанова винесена законно та обґрунтовано, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що факт вчинення правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписами з нагрудного відеореєстратора, на яких зафіксовані усні пояснення позивача, в яких останній факт порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» визнавав, зафіксовано факт наявності знаку 3.21 «В`їзд заборонено» визнавав та факт ігнорування законних вимог працівників поліції щодо пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, письмовими поясненнями ініціатора виклику на лінію «102» громадянки ОСОБА_3 , а також довідкою начальника ВЧС ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Світличного О. щодо надходження виклику на лінію «102». Вказує, що позивач спотворює дійсні обставини з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

11 квітня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що відзив на позовну заяву надано суб`єктом, який не є стороною по справі. Вказує, що 26.02.2024 він не керував транспортним засобом, а тільки сидів за кермом автомобіля. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що він заїхав на територію школи забрати дружину, яка там працює. Не заперечував факт того, що він 26 лютого 2024 року керував транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 . Вважав, що дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» встановлено на тому місці незаконно, однак докази самовільного встановлення він не отримав.

Представник відповідача у судовому засіданні запручував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у письмовому відзиві. Зазначив, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив в`їзд на територію, де діє дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», а відтак працівники поліції мали право здійснювати перевірку документів водія.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові та електронні докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч.2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що 26.02.2024 поліцейським полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області інспектором 3 взводу 1 роти 1 батальйону старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1528636. Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 26.02.2024 року о 13 год. 45 хв. 01 сек. у м. Кривий Ріг, по вул. Катеринівська, біля буд.11, керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, зафіксовано БК 475366, чим порушив п.2.4.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) - про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10-ти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом 10-и днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.1. ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до розділу 33 ПДР, знак 3.21 «В`їзд заборонено» - забороняється в`їзд усіх транспортних засобів.

Згідно вимог ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Нормами статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд встановив, що позивач заперечує сам факт керування ним транспортним засобом.

Суд зазначає, що враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.

Так, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Так, на підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення відповідачем до суду надано відеозапис, який здійснювався за допомогою технічного засобу БК 475366, про застосування якого зазначено в оскаржуваній постанові.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Аналогічні роз`яснення містяться у постанові Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у яких пов`язується рух транспортного засобу з моментом запуску двигуна чи буксирування.

З відеофайлів, наданих відповідачем вбачається наступне: на файлі з назвою «Clip-0» на 14 хв. 32 сек. зафіксовано, що працівники поліції підходять до транспортного засобу Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб заведений та працює, за кермом перебуває ОСОБА_1 ; з фрагменту файлу під назвою «Clip-0» на 14 хв. 32 сек. вбачається, як працівники поліції запитують ОСОБА_1 , яким чином останній заїхав на територію школи, вказують про встановлений дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», натомість водій ОСОБА_1 пояснює, як саме він заїхав на територію школи. Крім того, з наданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції пояснює, що він приїхав забрати дружину з роботи та чекає на неї. За таких обставин суд спростовує доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а тільки сидів за його кермом.

Отже вбачається в`їзд ОСОБА_1 під знак 3.21 «В`їзд заборонено», а також не пред`явлення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії та полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за вказані діяння передбачена ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Нормами ч. 2 ст.36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вбачається, що поліцейським правомірно накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відтак, твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення жодними доказами не підтверджені, а тому суд оцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, окрім того, відповідачем було доведено правомірність оскаржуваної постанови, а в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим позов необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 77, 242, 289 КАС України, ст.ст. 7, 9, 10, 36, 122, 126, 245, 258, 280, 283, 288, 289, 291 КУпАП, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», суд

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень - поліцейського полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області інспектора 3 взводу 1 роти 1 батальйону старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме постанову серії ЕНА №1528636 від 26.02.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 12 квітня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін