Справа № 160/3490/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/3490/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 03.07.2023 року не відповідають чинному законодавству та істотно порушують його права та охоронювані законом інтереси. Зауважив, що відповідно до підпунктів 266.2.1. статті 266 ІІК України об`єктом оподаткування податком на нерухомість відмінного від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Проте ОСОБА_1 набув у власність саме об`єкт незавершеного будівництва. Оскільки належний позивачу об`єкт незавершеного будівництва, який став базою нарахування податку на нерухомість, не є нерухомим майно, а тому не обкладається податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення- рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи - задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатоліойвича (далі- третя особа).
26.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з заявленими позивачем вимогами та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити повністю. Відзив обґрунтовано тим, що підпункт 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового Кодексу України чітко зазначає, яка нерухомість не є об`єктом оподаткування. До вказаного переліку, об`єкт нерухомості, що знаходиться у власності позивача не входить. Також відповідач зазначає про те, що позивачем не надано відповідних документів стосовно державної реєстрації прав об`єкта незавершеного будівництва, а представник позивача не зазначає, чому саме об`єкт нерухомості, що знаходяться у власності позивача не об`єктом оподаткування податком не нерухоме майно. Окремо відповідач повідомив, що звернень на звірку/або скарг до контролюючих органів ДПС від ОСОБА_1 не надходило, тому ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважає, що під час винесення оскаржуваного податкового повідомленння-рішення діяло в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України.
19.03.2024 року до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких третя особа просила долучити до матеріалів справи письмові пояснення приватного виконавця та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У поясненнях міститься інформація про те, що відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», 28.08.2020 року винесено постанову № 61537033 про передачу майна стягувачу - ОСОБА_1 , у рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме: нежитлова будівля, спальний корпус з прибудовою та терасою (незавершене будівництво) заг. площ. 1389,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала боржнику ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, ВСК №101287, зареєстровано в реєстрі за №16, посвідченого 16.01.2006 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Спіренковою Н.В., право власності на нерухоме майно зареєстровано 26.02.2006, реєстраційний номер майна 13966412.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28.08.2020 року по виконавчому провадженню № 61537033, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем, в ході примусового виконання виконавчого листа №199/1079/13-ц від 29.04.2013 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , останньому було передано в рахунок погашення боргу нежитлова будівля, спальний корпус з прибудовою та терасою (незавершене будівництво) загальною площею 1389.6 м.кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Незавершене будівництво - будівля складається з чотирьох поверхів (4). Будь-які внутрішні комунікації відсутні (електро-. водо- та газопостачання відсутні). Складається з: 1 - хол, 2 -їдальня. З - кухня. 4 - кухня. 5 - кухня. 6 - комора. 7 - коридор. 8 - сходова клітка. 9 - комора.10 передпокій, 11 - кімната відпочинку, 12- коридор. 13 - кімната відпочинку, 14 кімната відпочинку, 15 коридор, 16 сауна, 17 басейн, 18 коридор, 19 туалет, 20 туалет, 21 - сходова клітка. По І поверху: 22 - сходова клітка, 23 - кімната відпочинку, 24 кімната відпочинку, 25 коридор, 26 - кімната відпочинку, 27 - зимовий сад, 28 - кімната, 29 -душова. 30 коридор, 31 туалет, 32 - кімната відпочинку, 33 - кімната відпочинку, 34-санвузол, 35 коридор, 36 - кімната відпочинку, 37 - кімната відпочинку, 38 - санвузол, 39 коридор, 40 - санвузол, 41 - кімната відпочинку, 42 кімната відпочинку, 43 коридор, 44- кімната відпочинку, 45 коридор, 46 кімната відпочинку, 47 - санвузол, 48 комора, 49 -кімната, 50 коридор, 51 сходова клітка, І балкон, II балкон, III балкон, IV балкон. По ІІ поверху: 52 - сходова клітка, 53 - сходова клітка, 54 - кімната відпочинку, 55 кімната відпочинку, 56 коридор, 57 кімната, 58 душова, 59 коридор, 60 туалет, 61 - санвузол, 62 - кімната відпочинку, 63 коридор, 64 санвузол, 65 - кімната відпочинку, 66 коридор, 67 коридор, 68 - кімната відпочинку, 69 санвузол, 70 туалет, 71 - медичний кабінет, 72 процедурна, 73 процедурна, 74 коридор, V балкон, VI балкон, VII - балкон. По III поверху: 75 - сходова клітка, 76 кімната, 77 санвузол, 78 кімната відпочинку, 79 - кімната відпочинку, 80 коридор, VIII - балкон. Пo IV поверху: 81 - актова зала. Будівля -цементна: плити перекриття, сходи - з залізобетону. Інформація щодо площі будівлі зазначена відповідно до Реєстру речових прав та технічної документації БТІ. Будівля в непрацюючому стані. Літ. А - спальний корпус: а, al, а3, а4 - прибудова: а2 - тераса.
Вказаний об`єкт незавершеного будівництва належав боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкту нерухомого майна від 16.01.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренковою Наталією Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 16.
04.11.2020 року приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С.І. свідоцтвом (зареєстроване в реєстрі за №740) посвідчив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 належить на праві власності майно, що складається з нежитлової будівлі, спального корпусу з прибудовою та терасою (незавершене будівництво) загальною площею 1389.6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексієм Анатолійовичем 28.08.2020 року, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулись і стягувач ОСОБА_1 виявив бажання залишити за собою непродане майно за стартовою ціною електронних торгів, що раніше належало ОСОБА_2 .
03.07.2023 року, з огляду на перебування у власності позивача нежитлової будівлі загальною площею 1389.6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Стаття 266 ПК України регулює питання пов`язані з податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки
Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1ст.266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.
Згідно із пп. 266.3.1-266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав), що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності
Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952).
Пунктом 1 частини 1 ст. 2 Закону № 1952 визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.
В контексті спірних правовідносин необхідно зазначити, що, згідно з частиною другою ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 ст.331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності така особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
На підставі наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що об`єкти незавершеного будівництва не визначені ПК України як об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та до завершення будівництва (створення майна), введення його в експлуатацію та набуття права власності на окремий об`єкт нерухомого майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Аналогічні висновки також містяться у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі №140/3719/23.
Окрім того, суд бере до уваги те, що ГУ ДФС у Київській області у листі від 09.03.2016 року за №541/10/10-36-17-01 під час надання податкової консультації стосовно практичного використання статті 266 ПК України до об`єктів незавершеного будівництва зазначило, що в разі, якщо об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт нерухомого майна) тільки зводиться і ще не введений в експлуатацію, то він не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Обов`язок щодо обчислення, подання податкової декларації та сплати податку виникне після завершення будівництва, введення в експлуатацію та набуття права власності на окремий об`єкт нерухомого майна.
Слід зазначити, що відповідно до пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, серед інших, на такому принципі - презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу на праві власності належить майно: незавершене будівництво загальною площею 1389.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана інформація є у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом від 23.12.2023 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
Слід зазначити, що у витязі зазначено тип об`єкта «нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні», опис об`єкта: «Загальна площа (кв.м.) 1389,6, матеріал стін: Будівля-цементна, Опис:Незавершене будівництво будівля складається з чотирьої поверхів (4).»
Той факт, що позивачу на праві власності належить майно загальною площею 1389.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є об`єктом незавершеного будівництва не заперечується відповідачем.
Доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач ввів в експлуатацію та набув права власності саме на об`єкт нерухомого майна, який є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, відповідач до суду не надав.
З огляду на зазначені вище норми права, встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позивач не має у власності об`єктів нерухомого майна, які є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та на момент виникнення спірних правовідносин таких об`єктів у власності також не мав.
Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до ч. 2ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 1 і ч. 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тоді як позивачем належним чином та в повному обсязі доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса