Справа № 480/683/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 р. Справа № 480/683/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2024, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 05.02.24 у справі № 480/683/24

за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30

інші особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України

про витребування завірених копій документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 (далі також заявники) звернулися до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просять витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії документів:

- витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 щодо військовослужбовців ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 про визнання їх такими, що самовільно залишили частину 06.01.2023 разом з підставою винесення такого наказу;

- матеріалів службового розслідування (зокрема: наказу про призначення службового розслідування, наказу про результати службового розслідування, Акту службового розслідування з усіма додатками) відносно військовослужбовців ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 за фактом начебто самовільного залишення частини 06.01.2023;

- витягу з Наказу № 202 від 16.07.2022 в частині, що стосується військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 ;

- витягу з Наказу № 6 від 06.01.2023 в частині, що стосується військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 .

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заявники подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неврахування всіх обставин у справі, просять скасувати зазначену ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення доказів про витребування завірених копій документів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції не враховано того, що відсутність наказів та матеріалів службового розслідування відносно військовослужбовців, унеможливлює їх звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви; територія України майже щоденно піддається ракетній загрозі зі сторони російської федерації, що несе загрозу знищенню запитуваних документів та є підставою для їх витребування судом.

Інші особи правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.

Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення КАС України у зіставленні з вимогами заявників, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності всіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19.

Пунктами 4-6 ч. 1 ст. 116 КАС України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Тобто обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Як убачається з матеріалів справи, в обґрунтування поданої заяви представник позивачів указала, що на адресу Військової частини НОМЕР_1 та Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (в/ч НОМЕР_2 ) направлялись адвокатські запити щодо надання копії наказу про визнання вказаних вище військовослужбовців такими, що самовільно залишили частину, та матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення частини.

Листом № 502/16/16 від 03.01.2024 за підписом Т.в.о. начальника штабу-заступника командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_32 у відповідь на адвокатський запит повідомлено про неможливість надання запитуваних документів, оскільки Військова частина НОМЕР_2 не є розпорядником запитуваної інформації.

В свою чергу, Військова частина НОМЕР_1 листом № 283 від 19.01.2024 у відповідь на адвокатський запит № 275/23 від 07.12.2023 (адресований в/ч НОМЕР_2 ) відмовила у наданні запитуваної інформації та копій наказів, мотивуючи це тим, що військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 можуть отримати витяги з наказів, довідки відносно себе, звернувшись до командира Військової частини НОМЕР_1 у встановленому Статутом Збройних Сил України порядку.

Також представник позивачів зазначила, що відсутність наказів та матеріалів службового розслідування відносно військовослужбовців унеможливлюють їх звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні із цією заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Крім того, зауважила, що Військова частина НОМЕР_1 задіяна у заходах щодо забезпечення цілісності та суверенітету України та приймає активну участь у відсічі збройної агресії ворога, що також може унеможливити витребування вказаних доказів у майбутньому та несе загрозу їх втрати чи знищення. Оскільки територія України майже щоденно піддається ракетній загрозі зі сторони російської федерації, що також може мати негативні наслідки, зокрема щодо неможливості витребування запитуваних документів у майбутньому, у разі їх знищення, вважає за необхідне витребувати запитувані документи у Військової частини НОМЕР_1 шляхом подання цієї заяви.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що подана позивачем заява про забезпечення доказів не містить належного обґрунтування того, що докази, про забезпечення яких порушують питання позивачі, можуть бути втрачені, а ненадання Військовою частиною НОМЕР_1 документів на адвокатський запит не свідчить про те, що вказана військова частина має намір знищити відповідні докази тощо. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для забезпечення доказів, оскільки мають існувати конкретні обставини, які обумовлюють втрату витребуваних документів.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Так, колегія суддів зазначає, що подана представником позивачів заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд не встановив такої умови для забезпечення доказів як ризик втрати доказів, які просять витребувати позивачі, у майбутньому.

Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Обставин, які б свідчили про наявність очевидних ознак протиправності дій, що унеможливлять надання особою, яка може отримати статус відповідача, доказів судом не виявлено.

Ненадання доказів на адвокатський запит передбачає відповідальність, що не є тотожним з втратою або знищенням витребовуваного доказу.

Щодо посилань представника заявників на введення воєнного стану в Україні як на можливість знищення витребуваних доказів у майбутньому внаслідок участі військової частини у бойових діях, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для забезпечення доказів, оскільки мають існувати конкретні обставини, які обумовлюють втрату витребуваних документів.

Колегія суддів не бере до уваги посилання представника на те, що відсутність наказів та матеріалів службового розслідування відносно військовослужбовців унеможливлює їх звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки у разі виникнення необхідності у суду щодо додаткових доказів у справі та вирішення якої без таких доказів буде неможливим, суд відповідно до вимог ст. 79, 80 КАС України може витребувати докази під час розгляду позову осіб, перелічених в ухвалі про забезпечення доказів, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування відповідних наказів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно зі статтею 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частині 2 та 3 статті 79 цього Кодексу.

Отже суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для забезпечення доказів відповідно до вимог статті 114 КАС України.

Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Разом з цим доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені у заяві про забезпечення доказів, та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 480/683/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк