Справа № 296/1093/24
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1093/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого суді Шкирі В.М., розглянувши письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лугинця Віктора Павловича до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Лигинець В.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ГУНП в Житомирській області, зі змісту якого просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА №322212 від 24.01.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Крім цього, просить стягнути понесені судові витрати в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що постановою інспектора (сержантом поліції Білоцьким Олексієм Віталійовичем) СРПП ВП № Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, серії ББА №322212 від 24.01.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП та піддіно штрафу в розмірі 340 грн., за те, що він 23.01.2024 о 23 год. 55 хв. в м. Овруч по вул. Б.Хмельницького, 11, керував т/з марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , який не завчасно надав показчик повороту відповідного напрямку, при зупинці здійснив зупинку на тротуарі, не був пристебнутий пасивним ременем безпеки, чим порушив пункти п.9.4, п. 15.10.б, п. 2.3.в ПДР України.

З даною постановою представник позивача не погоджується та вважає її незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Так, представник позивача зазначає, що в той момент коли позивача зупинили працівники поліції за допомогою світлозвукової сирени, рухаючись на службовому автомобілі позаду нього, ОСОБА_1 почувши сирену та помітивши маячки червоного кольору відразу увімкнули правий показчик повороту та здійснив зупинку на узбіччі дороги, яка в той момент була повністю вкрита снігом, та був пристебнутий ременем безпеки, який він відстебнув після повної зупинки автомобіля. Причину зупинки поліцейські пояснили через те, що ОСОБА_1 рухався по зустрічній смузі руху, що не відповідає дійсності, оскільки дорога не має розподільної смугу руху та в той момент була вкрита снігом. Також представник позивача зазначає, що постанова не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а саме його модель та інвентарний номер. Також поліцейським не дотримано процедуру адміністративної справи, а саме надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Також позивчу не було надано поліцейським відеозапис для ознайомлення, чим було порушено процедуру дослідження доказів.

Представником відповідача ОСОБА_2 до суду подано відзив, зі змісту якого останній зазначає, що твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання постанови є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представником позивача 05.03.2024 до суду подано відповідь на відзив представника відповідача, в якому позивач просить суд звернути увагу, що жодного порушення пунктів ПДР України в оскаржуваній постанові поліцейським не зазначено, позивач був зупинений безпідставно. Посилаючись на наведене, представник позивача просив скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ББА №322212 від 24.01.2024. Розгляд справи проводити у його відсутність.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ББА №322212 від 24.01.2024 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 3).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.01.2024 о 23 год. 55 хв. в м. Овруч по вул. Б.Хмельницького, 11, ОСОБА_1 керував т/з марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , який не завчасно надав показчик повороту відповідного напрямку, при зупинці здійснив зупинку на тротуарі, не був пристебнутий пасивним ременем безпеки, чим порушив пункти п.9.4, п. 15.10.б, п. 2.3.в ПДР України.

Факт порушення п.9.4, п. 15.10.б, п. 2.3.в Правил дорожнього руху було зафіксовано портативним відеореєстратором.

Позивач вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки по перше не було підстав для зупинки транспортного засобу, по-друге факт, того що позивач не був пристебнутий не зафіксовано, як і факт порушення при зупинці ТЗ

Таким чином між сторонами існує спір з приводу правомірності дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що регулюється нормами ст. 286 КАС України та КУпАП.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частинною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17 та від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.01.2024 о 23 год. 55 хв. в м. Овруч по вул. Б.Хмельницького, 11, ОСОБА_1 керував т/з марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , який не завчасно надав показчик повороту відповідного напрямку, при зупинці здійснив зупинку на тротуарі, не був пристебнутий пасивним ременем безпеки, чим порушив пункти п.9.4, п. 15.10.б, п. 2.3.в ПДР України.

Також в постанові вказано, що проводилась відеофіксація на портативний відеореєстратор.

Отже суд вважає, позицію представника позивача, що відеофіксаціє є неналежним доказом з огляду на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2022 (справа №524/9716/16-а) хибною

Оскільки в цій постанові вказано, що з матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Натомість в постанові серії ББА №322212 від 24.01.2024 вказанощо проводилась відеофіксація на портативний відеореєстратор, відеозаписи з портативного реєстратора надані суду представником відповідача.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом, в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення в тому числі і для вирішення питання чи правомірно зупинено ТЗ

Судом було оглянуто відео-доках долучений представником відповідача, на відеофайлі об`ємом 81920 КБ зафіксовано рух автомобіля т/з марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 23.01.2024 об 23:55 та факт його зупинки працівниками поліції за допомогою звукового сигналу та проблескових маячків червоного кольору.

З відео файлу об`ємом 81920 КБ вбачається, що автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 рухається по центру дороги.

Так Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 11.10 ПДР, а саме «На дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.».

Незважаючи на те, що була зима, та дорога вкрита снігом, водій повинен був рухатися максимально в крайній правій полосі по напрямку руху, отже у працівників поліції були підстави для зупинки автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 23.01.2024 о 23 годині 55 хвилин, оскільки він рухався з порушенням ПДР ( п.1ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію")

При цьому суду є незрозуміло чому за це порушення (п.11.10 ПДР) позивача не притягнуто до відповідальності, оскільки постанова містить відомості про притягнення до відповідальності лише за порушення п.9.4, п 15.10 б, п. 2.3 в ПДР

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п.9.4, п 15.10 б, п. 2.3 в ПДР за що пердбачена відповідальність ч.1,2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення в виді штрафу -510,00 грн.

Позивач заперечуючи правопорушення зазначив, що поліцейським не надані докази вчинення ним правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п.9.4, п. 15.10.б, п. 2.3.в ПДР.

Відповідно до п. п. 2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальні транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п. п. 9.4 ПДР України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту або рукою завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до п. п. 15.10б ПДР України - стоянка забороняється: на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вже зазначалося судом, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом, в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення в тому числі і для вирішення питання чи правомірно притягнуто вілповідача до адміністративної відповідальності

Знову ж таки, з відео файлу об`ємом 81920 КБ вбачається, що автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 рухається по центру дороги, працівники поліції вмикають проблесковий маячок червоного кольору, водій автомобіля відразу, не зволікаючи вмикає правий поворот та паркується .

Отже порушення . п. 9.4 ПДР України водій автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 не допустив.

Також не зафіксовано на відеозаписі і факту, що водій автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 під час руху не був пристебнутий паском безпеки, як те передбачено п. 2.3 «в» ПДР України.

Разом з тим з відео вбачається, що водій Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 побачивши вимогу зупинитися , припаркував автомобіль.

За ПДР тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном (пункт 1.10 Правил)

В даному випадку дорога відогкремлена від тротуару, стовпами, дорожніми знаками, що видно з відео, зупиняючи автомобіль водій дійсно допустив виїзд за межі дороги, хоча він і стверджує, що було засніжено, проте на відео видно, як автомобіль долає перешкоду,ймовірно бордюр та зупиняється, отже порушення п. 15.10б ПДР України зафіксовано на відео.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також п.1ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Зважаючи на те, що відповідач довів лише факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення правил зупинки ТЗ) , постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 322212 від 24.01.2024 року необхідно скасувати в частині притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП та закрити провадження. в цій частині, та змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення за ч.1ст.122 КУпАП зі стягнення в сумі 510,00 грн на на 340,00 грн

Що стосується розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог, та зміну заходу стягнення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, отже судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п.1ч.1 ст.247 КУпАП , суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лугинця Віктора Павловича до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ББА №322212 від 24.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову серії ББА №322212 від 24.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Змінити захід стягнення визначений постановою серії ББА №322212 від 24.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальност за ч. 1 ст. 122 КУпАП зі штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок на 340 (триста сорок) гривень 00 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2024

Cуддя В. М. Шкиря