Справа № 480/11579/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ № 025537 від 02.10.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 04.09.2023 головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Лещенко І.І. на 38 км автодороги М-02 "Кіпті-Глухів-Бачівськ" було зупинено автомобіль DAF/BENALU, належний ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт № 033509, у якому зафіксовано виявлене порушення, а саме: відсутні тахокарти у кількості, що передбачено ЄУТР за поточний день та попередні 28 днів.
Зазначене порушення позивач визнав та сплатив штраф.
У той же час, 05.09.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Буряк О.О. знову на 38 км автодороги М-02 "Кіпті-Глухів-Бачівськ" було зупинено автомобіль DAF/BENALU, належний ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт № 033569, у якому зафіксовано виявлене порушення, а саме: під час перевезення вантажу згідно з ТТН №75 від 05.09.2023 на момент проведення перевірки у водія відсутні документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, а саме відсутні тахокарти роботи за попередні 28 днів, що передбачені ЄУТР або бланк підтвердження діяльності.
02.10.2023 відповідачем винесено постанову №ПШ 025537 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
З зазначеною постановою позивач не погодився та 05.10.2023 звернувся зі скаргою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення штрафу від 02.10.2023 № ПШ 025537, обґрунтовуючи це тим, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення.
Листом від 12.10.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила позивача про відмову у задоволенні скарги, оскільки рейдові перевірки 4 та 5 вересня 2023 року - це дві окремі перевірки та мають ознаки системних правопорушень.
Позивач стверджує, що він надав бланк підтвердження діяльності, який вказує на те, що в період з 04.08.2023 по 04.09.2023 водій не здійснював перевезення пасажирів та/або вантажів, оскільки виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом.
Таким чином, позивач вважає, що відповідач під час складання оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб передбачений чинним законодавством України, тому вказана постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Зокрема, зазначає, що відповідно до ЄУТР та Інструкції № 385 до контролю надаються реєстраційні листки (тахограми) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надається бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише бланком підтвердження діяльності.
Також вказав, що відповідно до п. 6.4 Положення № 340 передбачено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності. Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Зазначив, що на момент перевірки водій не надав державному інспектору заповнені тахокарти до аналогового тахографа в кількості передбаченій законодавством, або бланк підтвердження діяльності водія, який би підтверджував, що в попередні дні водій ОСОБА_2 нібито не працював.
Звертає увагу суду на те, що водієм перевіряючим особам була надана лише тахокарта за 05.09.2023.
Таким чином наданий позивачем до позовної заяви бланк підтвердження діяльності не є належним та допустимим доказом, оскільки не був наданий під час проведення рейдової перевірки.
Зважаючи на виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, відповідач вважає правомірним прийняття постанови ПШ № 025537 від 02.10.2023, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 05.09.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля позивача DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , місце перевірки: а/д М-01 «Кіпті-Глухів-Бачівськ».
За наслідками проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 033569 від 05.09.2023, у якому зафіксовано виявлене порушення: під час перевезення вантажу згідно з ТТН №75 від 05.09.2023 на момент проведення перевірки у водія відсутні документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, а саме відсутні тахокарти роботи за попередні 28 днів, що передбачені ЄУТР або бланк підтвердження діяльності.
Водій з актом ознайомився, від підпису та надання пояснень відмовився (а.с.9).
02.10.2023 на розгляд справи позивач не з`явився.
Не погодившись з вказаною постановою, 05.10.2023 позивач звернувся зі скаргою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення штрафу від 02.10.2023 № ПШ 025537, вважаючи, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення.
Листом від 12.10.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила позивача про те, що рейдові перевірки 4 та 5 вересня 2023 року - це дві окремі перевірки та мають ознаки системних правопорушень (зворот а.с.10-11).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті ПШ № 025537 від 02.10.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу необґрунтованою з огляду на таке.
Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III).
Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Суд встановив, що відповідач під час здійснення рейдової перевірки позивача вказаних вимог дотримався.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктами 16, 17 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Суд врахував, що в силу статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно з ч.1 ст.39 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Відповідно до ч.2 ст.48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів відповідно до ч.2 ст.18 Закону №2344-ІІІ має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
На підставі ч.3 наведеної статті положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Згідно з п.1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.2010 №340 (далі Положення №340) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.
Пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Згідно з п.1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа k, характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу w, ефективного кола шини l, а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін адаптація тахографа до транспортного засобу, за визначенням ЄУТР, - калібрування; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Згідно із пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа. Відповідно п.6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
Аналіз наведених норм вказує на те, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, у разі використання аналогового тахографа, водій транспортного засобу використовує тахокарти, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.
20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Відповідно до пункту 6.4 Положення №340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
Із наведених вище положень слідує, що водії зобов`язані надавати інспекторам для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахокарт. При цьому, факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише бланком підтвердження діяльності.
Суд встановив, що у спірних правовідносинах позивач 05.09.2023 здійснював автоперевезення транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 (ТТН від 05.09.2023 №75). 05.09.2023 о 11 год. 42 хв. посадовими особами відповідача вище зазначений автомобіль був зупинений з метою проведення перевірки. Згідно з актом, під час перевірки у водія були відсутні тахографічні карти роботи за попередні 28 днів або бланк підтвердження діяльності водія.
Разом з тим, як зазначає відповідач у відзиві, водієм позивача перевірюючим особам була надана тахографічна карта за 05.09.2023, копія якої додана до позовної заяви. Враховуючи, що матеріалами перевірки підтверджено відсутність у водія на момент проведення перевірки тахографічних карт роботи за попередні 28 днів або бланку підтвердження діяльності, відповідач прийняв оскаржувану постанову.
У той же час відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, достеменно був обізнаний, що 04.09.2023 його посадовими на 38 км автодороги М-02 "Кіпті-Глухів-Бачівськ" було зупинено автомобіль DAF/BENALU, належний ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт № 033509, у якому зафіксовано виявлене порушення, а саме: відсутність тахографічних карт у кількості, що передбачено Європейськими угодами з міжнародних перевезень за поточний день та попередні 28 днів. 02.10.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Сумській області розглянуто справу та винесено постанову № ПШ 025533 про застосування адміністративно-господарського штрафу та накладено штраф в сумі 17 000 грн.
Сукупність вище зазначених обставин свідчить про те, що за відсутність у водія позивача тахографічних карт роботи за попередні 28 днів до 04.09.2023 позивач вже поніс відповідальність, оскільки постановою від 02.10.2023 №ПШ 025533 на нього був накладений штраф, який він сплатив без оскарження.
Починаючи перевезення з 05.09.2023, позивач усунув недоліки, виявлені у попередній день, оскільки почав вести тахографічні карти, що підтверджується тим, що водій під час первірки надав тахографічну карту за 05.09.2023.
Тобто, фактично, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач визначив порушення у відсутності тахографічних карт до 04.09.2023, за що позивач вже був притягнутий до відповідальності.
Доводи відповідача, що рейдові перевірки, які відбулися 04 вересня та 05 вересня 2023 року, це дві окремі перевірки, суд вважає безпідставними, оскільки порушення встановлені під час проведення перевірки 05 вересня 2023 року вже були встановлені відповідачем 04 вересня 2023 року.
Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вище викладені обставини, суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає п.3, п.6 ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько