Справа № 140/1096/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1096/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 17.01.2024 №57 про відмову у призначені пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу період участі у бойових діях у воєнний час із 26.04.2022 по 18.11.2022 та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних військовослужбовцем у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, за періоди з 19.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію по інвалідності з дня звернення за пенсією, з 12.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок поранення, отримання якого пов`язане із захистом Батьківщини. Зазначає, що 12.01.2024 він звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, надавши усі необхідні документи. Однак рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 17.01.2024 №57 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (страховий стаж становить 7 років 7 місяців 21 день, при необхідних не менше 9 років).

Позивач не погоджується з вказаним рішенням відповідача-1, оскільки останнім протиправно не зараховано до страхового стажу період його участі у бойових діях у воєнний час із 26.04.2022 по 18.11.2022 та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних військовослужбовцем у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, за періоди з 19.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби, що передбачено пунктом 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (далі - Положення № 530).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з мотивів правомірності оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 17.01.2024 №57 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Також зазначив, що приписи Положення № 530 в частині зарахування до страхового стажу періоду мобілізації на військову службу (один місяць за три місяці) застосовуються при призначенні пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби, а у даному випадку позивач претендує на призначення пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV), а не пенсію за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування правових норм вказаного Положення для розрахунку стажу позивача.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач-1 позовних вимог також не визнав та просить відмовити у їх задоволенні повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №57 від 17.01.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно заяви від 12.01.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (на момент звернення позивач досяг віку 41 рік, страховий стаж складає 07 років 05 місяців 06 днів, якого недостатньо для призначення пенсії по інвалідності). При цьому зазначив, що підстави для врахування довідок від 18.08.2023 №4877/А та від 01.12.2022 № 218/5/513А, виданих Військовою частиною НОМЕР_1 про участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, та отримання поранення під час захисту Батьківщини під час виконання бойових завдань відсутні, оскільки зазначені довідки не відповідають додатку 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні чи про розгляд справи в режимі відеоконференції, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві ГУ ПФУ в Хмельницькій області клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції не підлягало судом вирішенню по суті.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 09.11.2023 (а.с 9).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №343980 ОСОБА_1 з 28.09.2023 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (а.с 11).

12.01.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням(а.с. 97-98).

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, яким і прийнято рішення від 17.01.2024 №57 про відмову у призначенні пенсії. При цьому у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж, визначений статтею 32 Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю ІІ групи віком від 40 років до досягнення 42 років включно, становить 9 років. Вік заявника 7 років 7 місяців 21 день, страховий стаж заявника становить 7 років 5 місяців 6 днів, за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. З урахуванням наведеного відмовити у призначенні пенсії по інвалідності згідно з статтею 32 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 7).

Вважаючи вказане рішення відповідача-1 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон №1058-ІV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія по інвалідності.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Частиною першою статті 32 Закону №1058-ІV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного статтею 32 Закону №1058-ІV (не менше 9 років).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 2.2 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Згідно з абзацом першим пункту 2.12 розділу ІІ Порядку № 22-1 за документ, який засвідчує, що особі встановлено статус ветерана війни, особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, приймаються посвідчення: учасника війни; учасника бойових дій; особи з інвалідністю внаслідок війни; «Постраждалий учасник Революції Гідності» (в період до видачі посвідчення - довідка, видана структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання).

Статтею 57 Закону №1788-XII визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) визначено перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни. Зокрема, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних: від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, з 1 грудня 2014 року до 24 лютого 2022 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 року - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

При цьому, суд враховує, що за змістом абзацу другого частини першої статті 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення № 530.

За змістом пункту 2.3 розділу 2 Положення №530 участь у бойових діях у воєнний час та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії зараховуються на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Системний аналіз наведених норм права в їх взаємозв`язку із статтею 57 Закону №1788-XII та пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається.

Висновки аналогічні за змістом викладені Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а та від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739, від 21.03.2023 у справі № 160/6146/19.

Матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 09.11.2023 (а.с. 9).

Суд також враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і діє дотепер.

Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_3 , позивача з 25.04.2022 призвано на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (а.с. 82-83).

Довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №4877/А підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 26.04.2022 по 18.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в районах населених пунктів Снігурівка, Березнегувате Миколаївської області, Берестове Донецької області, Черкаськи Тишки, Першотравневе, Вільшана Харківської області (а.с. 10).

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2022 №218/5/513А, ОСОБА_1 18.11.2022 одержав вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення в ділянці правової сідниці, правого стегна під час захисту Батьківщини у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії РФ проти України (а.с. 12).

Внаслідок отримання 18.11.2022 вказаного поранення в ході бойових дій під час захисту Батьківщини позивач проходив безперервне лікування в лікувальних закладах у періоди з 18.11.2022 по 08.12.2022, з 08.12.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 08.03.2023, з 08.03.2023 по 14.04.2023, з 14.04.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023, що підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого №14621, №17087, №1436, №1123-58, №225, №2287, №2351 відповідно (а.с. 14-25).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №343980 ОСОБА_1 з 28.09.2023 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (а.с 11).

Як зазначалося судом раніше, 12.01.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії по інвалідності, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням (а.с. 97-98), в тому числі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №4877/А, від 01.12.2022 №218/5/513А, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №14621, №17087, №1436, №1123-58, №225, №2287, №2351, а також окрему заяву, в якій просив при розгляді заяви про призначення пенсії врахувати пункт 2.3 Положення №530, зарахувавши до страхового стажу період його участі у бойових діях у воєнний час із 26.04.2022 по 18.11.2022 та період безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень з 18.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби (а.с. 87).

Однак, як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), при розгляді заяви позивача від 12.01.2024 ГУ ПФУ в Хмельницькій області не зарахувало ОСОБА_1 до страхового стажу період його участі у бойових діях у воєнний час та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних ним у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, в пільговому обчисленні - з розрахунку один місяць служби за три місяці. Загальний страховий стаж позивача становить 7 років 7 місяців 21 день, в тому числі з 01.05.2022 по 21.09.2023 (період проходження позивачем військової служби в особливий період), що становить 1 рік 5 місяців 0 днів, тобто в одинарному розмірі (а.с. 92).

Підсумовуючи вище наведене суд зазначає, що всупереч вимогам статті 57 Закону №1788-XII та Положення №530 відповідач-1 зарахував до страхового стажу позивача період його участі у бойових діях у воєнний час з 26.04.2022 по 18.11.2022 та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних ним у військовій частині, яка входила до складу діючої армії з 18.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 без урахування кратного обчислення - з розрахунку один місяць служби за три місяці, у зв`язку з чим безпідставно прийшов до висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача для призначення пенсії по інвалідності та протиправно відмовив останньому у призначенні вказаної пенсії. При цьому в оскаржуваному рішенні не зазначено жодних мотивів незарахування вказаних періодів у пільговому обчисленні.

Оскільки рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 17.01.2024 №57 не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру, заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Умовами призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону №1058-ІV є наявність у особи страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років.

На час звернення за призначенням пенсії (12.01.2024) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав 42 роки. В оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Хмельницькій області рішення від 17.01.2024 №57 зазначено вік заявника 7 років 7 місяців 21 день, страховий стаж 7 років 5 місяців 6 днів (а.с. 7). В той же час, як встановлено судом вище з розрахунку стажу (форма РС-право) до заяви від 12.01.2024, відповідачем-1 зараховано до страхового стажу позивача - 7 років 7 місяців 21 день (а.с 92). Вказане свідчить про те, що в оскаржуваному рішенні невірно зазначено вік позивача та про його страховий стаж (згідно розрахунку стажу (форма РС-право) зараховано до страхового стажу - 7 років 7 місяців 21 день).

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи та норми статті 57 Закону №1788-XII, частини першої статті 8 Закону №2011-ХІІ та пункту 2.3 розділу 2 Положення №530 в їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача для призначення пенсії по інвалідності період його участі у бойових діях у воєнний час із 26.04.2022 по 18.11.2022 (що у підсумку складає 6 місяців 24 дні) та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних військовослужбовцем у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, за періоди з 19.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 (що у підсумку складає 5 місяців 12 днів) із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Таким чином, загальний страховий стаж позивача буде становити більше 9 років, тобто умова для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону №1058-IV виконується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Враховуючи те, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності - 28.09.2023 (а.с 11) та його звернення із заявою про призначення пенсії - 12.01.2024, пенсія позивачу відповідно до приписів статті 45 Закону №1058-IV повинна бути призначена з 12.01.2024, оскільки звернення відбулося пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

При вирішенні позовних вимог в цій частині суд також враховує, що відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії по інвалідності розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Хмельницькій області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію є саме ГУ ПФУ в Хмельницькій області, який за принципом екстериторіальності розглянув заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку). При цьому у суду відсутні підстави вважати, що після призначення пенсії позивачу, ГУ ПФУ у Волинській області не проводитиме її виплату.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 17.01.2024 №57 та зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 12.01.2024 пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV, зарахувавши до страхового стажу період участі у бойових діях у воєнний час з 26.04.2022 по 18.11.2022 та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних військовослужбовцем у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, у періоди з 19.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17 січня 2024 року №57 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 12 січня 2024 року пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період участі у бойових діях у воєнний час з 26.04.2022 по 18.11.2022 та час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, одержаних військовослужбовцем у військовій частині, яка входила до складу діючої армії, у періоди з 19.11.2022 по 06.01.2023, з 20.01.2023 по 08.02.2023, з 21.02.2023 по 03.05.2023, з 07.06.2023 по 28.06.2023 із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Гната Чекірди, 10, ідентифікаційний код 21318350).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Суддя О. О. Андрусенко