Справа № 280/2103/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2024 року м.Дніпросправа № 280/2103/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №280/2103/23 (суддя Кисіль Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) щодо не повного нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у період з 01.10.2022 по 23.12.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за період з 01.10.2022 по 23.12.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 у даній справі позовні вимоги позивача були задоволені. Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не повного нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у період з 01.10.2022 по 23.12.2022 та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу недоплачену додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за період з 01.10.2022 по 23.12.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову позивача.

В обґрунтування доводів скарги відповідач зазначає, що відповідно до вимог Постанови КМУ №168 відповідачем не здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди позивачу за час його перебування у відпустці за станом здоров`я. Відповідно до довідок ВЛК у спірний період відпустки позивачу надавались для лікування не тяжкого, а легкого ступеня поранення. В період часу з 10.12.2022 по 23.12.2022 позивач проходив медичний огляд ВЛК. Оскільки медичний огляд ВЛК не відноситься до стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я або перебування у відпустці для лікування після поранення, у відповідності до положень Постанови №168, відповідачем не здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу за спірний період.

Представником позивача подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві вказує на безпідставність доводів скаржника, наполягає, що відповідно до останньої довідки військово-лікарської комісії №130 від 23.12.2022, отримане 15.09.2022 позивачем поранення є важкого ступеня та пов`язане із захистом Батьківщини, що спростовує твердження відповідача. Вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, та з 25.02.2022 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується даними з військового квитка серії НОМЕР_2 .

15.09.2022 позивач отримав поранення в зоні активних бойових дій. Зокрема, зазначене підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №440 від 02.10.2022.

Того ж дня позивач був евакуйований до військової частини НОМЕР_3 . Зазначене підтверджується первинною медичною карткою форми 100 від 15.09.2022 та виписним епікризом №3527 від 19.09.2022.

В період з 19.09.2022 по 07.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Міська лікарня №7 ЗМР, що підтверджується виписним епікризом №3066 від 07.10.2022.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №4248 від 13.10.2022 позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №4897 від 12.11.2022 позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №130 від 23.12.2022 отримане позивачем поранення є важкого ступеня та пов`язане із захистом Батьківщини.

У відповідності до направлення №2 від 01.01.2023 позивач з 03.01.2023 по 17.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №32 від 17.01.2023.

Позивач за жовтень 2022 року отримав додаткову винагороду у розмірі 59790 грн., за листопад 2022 року - 57547 грн., за грудень 2022 року - 78363 грн.. Зазначене підтверджується виписками із банківської карти позивача.

Вважаючи, що додаткова винагорода за період з 01.10.2022 по 23.12.2022 виплачена йому не в повному, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, враховуючи наступне.

Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Пунктом 2 постанови КМУ №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови КМУ №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності постановою КМУ №704.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 28 лютого 2022 р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналізуючи наведені приписи пункту 1 Постанови №168, можливо стверджувати, що умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць є безпосередня участь військовослужбовцям Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, позивач у спірних періодах проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 . 15.09.2022 позивач отримав поранення в зоні бойових дій. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №130 від 23.12.2022 отримане позивачем 15.09.2022 поранення є важкого ступеня та пов`язане із захистом Батьківщини.

Є безпідставними доводи відповідача, що відповідно до довідок військово-лікарської комісії №4248 від 13.10.2022 та №4897 від 12.11.2022 позивачем було отримано поранення легкого ступеня, оскільки в останній довідці військово-лікарської комісії №130 від 23.12.2022 зазначено, що отримане позивачем поранення, є пораненням важкого ступеня.

Також у спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні та знаходився у відпустках в зв`язку з пораненням.

Тобто, випадок позивача підпадає під дію п.1 Постанови №168, а отже в спірний період йому мала нараховуватись та виплачуватись додаткова винагорода, встановлена постановою КМУ №168 від 28.02.2022р..

Доказів належної виплати додаткової винагороди позивачу за вказані періоди відповідачем суду надано не було.

В спірному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновки суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 280/2103/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак