Справа № 420/7720/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7720/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся адвокат Білоус Іван Ігорович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000301/2 від 29.12.2022 року;

- визнати противоправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000730.

II. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог позивачка зазначає, що з метою митного оформлення легкового автомобіля Марка: VOLKSWAGEN, Модель TIGUAN, (VIN): НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення: 20.10.2015, модельний рік: 2016, до митного органу подано митну декларацію МД №22UA46U6 від 23.12.2022 та документи, що підтверджують митну вартість вказаного товару за основним методом. Однак, як зазначає позивач, за результатами розгляду митної декларації та доданих до неї документів, відділ митного оформлення № 1 митного поста «Одеса» Одеської митниці прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000301 /2 від 29.12.2022 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000730. Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості позивач стверджує, що митним органом були виявлені розбіжності, що не стосуються числового значення оцінюваного товару. Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару. У наданих позивачем документах були відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. А відтак, позивачем первісно надано всі необхідні документи для визначення митної вартості, а вимога про надання додаткових документів є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Відтак, не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

04.07.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 22UA46U6 від 23.12.2022, відповідно до якої на митну територію України надійшов транспортний засіб, а саме: 1. Легковий автомобіль, такий що використовувався - 1 шт; - Марка: VOLKSWAGEN; - Модель: TIGUAN; - Ід.№(VIN): НОМЕР_1 ; - Календарний рік виготовлення: 20.10.2015; - Модельний рік: 2016; - Номер двигуна: немає даних; - Номер шасі(кузова): немає даних; - Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1968 куб. см; - Тип двигуна: дизель; - Тип кузова: універсал; - Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія: 5; Призначення: для використання по дорогах загального користування; - Пробіг,км- 115848; - Кількість дверей-5; - Колір: білий; - Колісна формула: 4х4; має пошкодження складових частин для усунення яких потрібен відновлювальний ремонт. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 22UA46U6 від 23.12.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. Як зазначає відповідач, на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA46U6 від 23.12.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів. Відповідач вказує, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту запропоновано надати додаткові документи та відомості. Однак, як стверджує відповідач, позивачем всі наявні розбіжності не спростовані та не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України. Відповідач вказує, що у рішенні про коригування митної вартості № UA500020/2022/000301/2 від 29.12.2022 року визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України Одеською митницею прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали, зобов`язавши позивача надати до суду додані до позовної заяви письмові докази, викладені іноземною мовою, з офіційним перекладом, як того вимагає КАС України.

Ухвалою суду від 26.05.2023 р. позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 08.06.2023 року, зобов`язано позивача надати додані до позовної заяви від 10.04.2023 р. письмові докази, викладені іноземною мовою, з офіційним перекладом, як того вимагає КАС України.

15.06.2023 р. представником позивача надано клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано письмові докази з офіційним перекладом та нотаріальним посвідченням.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 , у зв`язку з придбанням вживаного транспортного засобу, марка: VOLKSWAGEN; Модель: TIGUAN; Ід.№(VIN): НОМЕР_1 ; Календарний рік виготовлення: 20.10.2015; Модельний рік: 2016, країна відправлення: Республіка Корея, країна походження: Німеччина, заявила його до митного оформлення.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення транспортного засобу до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 22UA46U6 від 23.12.2022 року, згідно якої митна вартість товару була визначена за ціною придбання у розмірі 5000,00 доларів США (а.с. 132).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару (транспортного засобу): « 1. Легковий автомобіль, такий що використовувався - 1 шт; - Марка: VOLKSWAGEN; - Модель: TIGUAN; - Ід.№(VIN): WVGZZZ5NZGW048925; - Календарний рік виготовлення: 20.10.2015; - Модельний рік: 2016; - Номер двигуна: немає даних; - Номер шасі(кузова): немає даних; - Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1968 куб. см; - Тип двигуна: дизель; - Тип кузова: універсал; - Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія: 5;- Призначення: для використання по дорогах загального користування; - Пробіг,км- 115848; - Кількість дверей-5; - Колір: білий; - Колісна формула: 4х4; має пошкодження складових частин для усунення яких потрібен відновлювальний ремонт: деформація крила переднього правого, крила переднього лівого, дверей передніх лівих та задніх лівих, порога правого, капота, стійки вітрового скла лівої, бампера переднього, диска колісного переднього лівого. Розбитий підкрилок передній правий, накладка переднього правого крила, дзеркало заднього виду ліве в сборі. Подряпини ЛФП переднього бампера, ручки зовнішньої дверей передніх лівих. Торговельна марка: VOLKSWAGEN; Виробник: VOLKSWAGEN AG; - Країна виробництва: DE.».

У графі 33 Митної декларації визначений код товару: 87033290.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 22UA46U6 від 23.12.2022 декларантом подані документи, які зазначені у графі 44 МД, зокрема:

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №22010308 від 03.01.2022;

Домашній коносамент (House bill of lading) №DAAS2207350 від 07.07.2022;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №4/0612 від 09.12.2022;

Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) 22UA76U3 від 23.12.2022;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.12.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1082-Е/22 від 13.12.2022;

Некласифікований внутрішній договір (контракт) № 499 від 01.12.2022;

Некласифікований внутрішній договір (контракт) б/н від 01.12.2022;

Договір про надання послуг митного брокера № 32913920-1 від 08.09.2022;

Висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом, №1082-Е/22 від 13.12.2022;

Паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні КМ 963471 25.06.2015;

Інші некласифіковані документи:

Довідка № 12.12.2022-14 від 12.12.2022;

Доручення № 231222 від 23.12.2022;

Заява від 14.12.2022;

заява на посвідчення від 13.12.2022;

Картка платника податків 18.09.2013;

фото автомобіля 13.12.2022;

Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів, № EMB8-41A6-P900-90AA від 23.12.2022;

Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів, Приватбанк від 09.12.2022.

Надання позивачем усіх вищевказаних документів до митного оформлення, заявленого за митною декларацією № 22UA46U6 від 23.12.2022 року автомобілю, не заперечується сторонами, та підтверджується карткою відмови (а.с. 9).

У подальшому, митний орган повідомив декларанта, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а тому відповідно до п. 5 ст. 54, частини 3 статті 53 МКУ зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

23.12.2022 року декларантом подано заяву щодо продовження часу оформлення МД № 22UA46U6 від 23.12.2022 року у зв`язку з необхідністю надання додаткових документів (а.с. 154).

29.12.2022 року декларантом подано заяву начальнику м/п «Одеса порт» Одеської митниці про те, що додаткових документів до МД № 22UA46U6 від 23.12.2022 року не буде подано (а.с. 155 зворот.стор.).

За результатами розгляду наданих позивачем документів та вважаючи, що декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, Одеською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000301/2 від 29.12.2022 року, за яким митну вартість товарів скориговано за другорядним методом ( а.с. 7-8).

Згідно пункту 33 рішення, підставами прийняття вказаного рішення зазначено наявність розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1) в графі 31 ЕМД крім іншого зазначено календарний рік виготовлення: 20.10.2015, проте в свідоцтві про реєстрацію ТЗ така дата не зазначена. Разом з тим, зазначений документ подано до митного контролю без перекладу українською мовою, позаяк в ньому містяться визначальні для митного контролю та митного оформлення відомості.

2) поданий до митного оформлення коносамент від 07.07.2022 № DAAS2207350 має назву Multimodal Тransport Bill Of Lading, що означає використання щонайменше двох видів транспорту від пункту завантаження (Масан, Південна Корея) до пункту вивантаження (Констанці, Румунія). Відомості про вартість послуг з перевезення містяться лише в інвойсі від 03.01.2022 № 22010308, який видано на понад 7 місяців раніше, ніж коносамент. Разом з тим, в інвойсі зазначено загальні відомості про вартість послуг з перевезення, без виокремлення вартості конкретних послуг, що надавалися при переміщенні товару до митного кордону України. Враховуючи мультимодальне перевезення, така вартість може включати додаткові витрати на вантажні роботи, зберігання в порту перевантаження, послуги з експедирування, тощо.

3) згідно п. 2 ст. 368 МКУ, при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, окрім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України, проте в інвойсі відсутні відомості про страхування товарів. Інформація про вартість послуг зі страхування не зазначається у жодному з поданих до митного контролю документів.

4) відповідно до поданого декларантом рахунку-фактури (інвойс) від 03.01.2022 № 22010308, передбачено 100-відсоткову попередню передоплату за товар. Разом з тим, у митній декларації відсутні документи, які б підтверджували попередню передплату за товар. Додатково жодного відповідного документу також надано не було.

Щодо обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 є більшим і становить 9500 дол. США/од (МД від 14.11.2022 № UA500510/2022/003613; МД від 09.11.2022 № UA500510/2022/ 003584), ніж заявлено декларантом 8000 дол. США/од.

29.12.2022 року відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000730, в якій повідомлено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 9).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призведе до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншим законодавством з питань митної справи.

Відповідно до частин 1, 7 статті 365 Митного кодексу України (надалі - МК України), громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Митне оформлення товарів, ввезених на митну територію України громадянами, за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що підлягають державній реєстрації, здійснюється у будь-якому митному органі на всій митній території України з пред`явленням їх цьому органу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 377 МК України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Товари, зазначені у частині першій цієї статті, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу, підлягають обов`язковій сертифікації у випадках, встановлених законодавством для підприємств. Документи, що засвідчують відповідність таких товарів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, подаються митним органам під час митного оформлення цих товарів з метою вільного обігу та уповноваженим органам під час їх державної реєстрації в Україні.

Ввезені громадянами на митну територію України для вільного обігу товари, зазначені у частині першій цієї статті, що підлягають державній реєстрації уповноваженими органами України, забороняється відчужувати або передавати у володіння, користування чи розпорядження іншим особам до здійснення державної реєстрації цих товарів.

З метою запобігання незаконному обігу транспортних засобів на території України між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та державними органами з безпеки дорожнього руху здійснюється автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетинають державний кордон України, стосовно митного оформлення та державної реєстрації таких транспортних засобів.

У відповідності з ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.ч. 3-4 ст. 248 МК України, для виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі здійснює:

1) отримання митних декларацій та їх реєстрацію;

2) визначення переліку митних формальностей, обов`язкових для виконання за митною декларацією, залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України та з урахуванням результатів аналізу ризиків;

3) визначення необхідності участі посадової особи митного органу у виконанні митних формальностей за митною декларацією;

4) призначення посадової особи митного органу для виконання митних формальностей за митною декларацією;

5) надання декларанту інформації про стан обробки митної декларації, перелік митних формальностей, визначених обов`язковими для виконання за такою декларацією, та посадову особу митного органу, призначену для їх виконання (у разі її призначення).

У разі якщо автоматизованою системою митного оформлення або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності участі у виконанні митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення посадової особи митного органу, такі митні формальності виконуються автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі.

Інформація про виконання митних формальностей автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі в установленому порядку вноситься до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України та передається декларанту або уповноваженій ним особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Статтею 257 МК України визначена процедура декларування.

Згідно ч.ч. 1-7 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Формат митних декларацій, що подаються як електронні документи, базується на міжнародних стандартах електронного обміну даними.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форми митних декларацій для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України підприємствами шляхом ввезення, вивезення або транзиту, а також для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами та декларуються за митною декларацією, передбаченою для підприємств, визначаються Конвенцією про спрощення формальностей у торгівлі товарами та Конвенцією про процедуру спільного транзиту.

У відповідності з п. "ж" ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, відомості про товари: митна вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 5, 6 статті 53 МК України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Стаття 54 МК України передбачає контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-7 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування регламентовані главою 9 МК України.

Статтею 57 МК України регламентовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з частинами 3, 4 статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

VI. Оцінка суду.

З аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

При цьому, наведені приписи МК України надають митному органу право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Щодо вищевказаного, то Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу суду, а саме, постанови від 19 лютого 2019 року у справі №804/1316/16, від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 6 травня 2020 року у справі №140/1713/19, від 25 листопада 2020 року у справі №1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі №804/14964/15).

Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Предметом оскарження у даній справі є рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000301/2 від 29.12.2022 року, яке прийнято у зв`язку з не поданням декларантом усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Вказаний висновок митного органу ґрунтується на обставинах, викладених у пункті 33 оскаржуваного рішення, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Приймаючи до уваги, що за приписами пунктів 3-4 ч. 2 ст. 53 МК України основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, судом встановлено, що на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме, інвойс (Commercial invoice) №22010308 від 03.01.2022 року, за яким «Легковий автомобіль, такий що використовувався - 1 шт; - Марка: VOLKSWAGEN; - Модель: TIGUAN; - Ід.№(VIN): НОМЕР_1 ; - Календарний рік виготовлення: 20.10.2015; - Модельний рік: 2016», придбаний громадянкою України ОСОБА_1 . Вартість зазначеного автомобілю 5 000, 00 доларів США; витрати на транспортування: з порту Масан, Корея до порту Константа, Румунія 1400, 00 доларів США; з порту Константа, Румунія до порту Одеса, Україна 600, 00 доларів США. Всього 7 000,00 дол США., умови оплати: попередня 100 % оплата.

Як зазначено у пункті 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товара, відсутні документи, які б підтверджували попередню передплату за товар, та додатково жодного відповідного документу надано не було.

Оскільки позивачем до митного органу був наданий інвойс (Commercial invoice) №22010308 від 03.01.2022 року, яким передбачена попередня 100 % оплата, то у такому випадку банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, є обов`язковими документами, що підтверджують митну вартість товарів.

Проте, позивачем під час розгляду даної справи не надано пояснень та/або додаткових документів для усунення прогалини щодо відсутності документів про здійснення оплати за імпортований транспортний засіб або ж, у разі зміни домовленостей з продавцем, будь-яких документів щодо відтермінування платежу, тощо.

Відтак, суд вважає, що позивачем не було підтверджено одну із складових митної вартості - ціну товару.

У п. 33 оскаржуваного рішення митний орган зазначає, що поданий до митного оформлення коносамент від 07.07.2022 № DAAS2207350 має назву Multimodal Тransport Bill Of Lading, що означає використання щонайменше двох видів транспорту від пункту завантаження (Масан, Південна Корея) до пункту вивантаження (Констанці, Румунія). Відомості про вартість послуг з перевезення містяться лише в інвойсі від 03.01.2022 № 22010308, який видано на понад 7 місяців раніше, ніж коносамент. Разом з тим, в інвойсі зазначено загальні відомості про вартість послуг з перевезення, без виокремлення вартості конкретних послуг, що надавалися при переміщенні товару до митного кордону України. Враховуючи мультимодальне перевезення, така вартість може включати додаткові витрати на вантажні роботи, зберігання в порту перевантаження, послуги з експедирування, тощо.

За приписами частини 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Отже, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296) затверджені Правила заповнення декларації митної вартості.

Згідно розділу III, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Як вбачається з інвойсу (Commercial invoice) №22010308 від 03.01.2022 року, то із загальної суми 7000,00 дол. США, витрати на транспортування товару становлять: з порту Масан, Корея до порту Константа, Румунія 1400, 00 доларів США; з порту Константа, Румунія до порту Одеса, Україна 600, 00 доларів США. Тобто, вказані суми витрати на транспортування до ціни придбаного позивачем транспортного засобу не включені.

Разом з тим, позивачем не надано пояснень та/або додаткових документів на спростування доводів митного органу щодо відсутності документів про вартість послуг з перевезення, що надавалися при переміщенні товару до митного кордону України. Крім того, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг та будь-які інші документи позивачем не надані.

Натомість, відомості про вартість послуг з перевезення містяться лише в названому інвойсі.

Щодо позиції відповідача, яка полягає у відсутності відомостей про страхування товарів ні в інвойсі, ні в жодному з поданих до митного контролю документів, то суд вказує про таке.

Відповідно до статті 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Оскільки графи МД № 22UA46U6 від 23.12.2022 року не містять умов поставки, а позивачем не надано пояснень та/або додаткових документів на підтвердження або спростування відсутності документів про вартість страхування транспортного засобу під час його перевезення митного кордону України, то суд вважає вказане зауваження митного органу обгрунтованим.

Щодо позиції відповідача, яке стало підставою коригування, а саме у п. 33 рішення митний орган зазначає, що у графі 31 ЕМД зазначено календарний рік виготовлення: 20.10.2015, проте в свідоцтві про реєстрацію ТЗ така дата не зазначена. Разом з тим, зазначений документ подано до митного контролю без перекладу українською мовою, позаяк в ньому містяться визначальні для митного контролю та митного оформлення відомості.

До суду не надано свідоцтво про реєстрацію ТЗ, проте на сторінці 4 Висновку експерта №1082-Е/22 зазначено, що визначення року виготовлення КТЗ (колісний транспортний засіб) можливо було здійснити на підставі даних його виробника, які зазначаються в ідентифікаційному номері. За рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Експертним дослідженням встановлено, що за даними ідентифікаційного номера кузову НОМЕР_1 , модельний рік 2016, дата випуска 20.10.2015 (за даними ідентифікаційної таблички, https://eshop.elit.ua/).

Враховуючи, що у МД № 22UA46U6 від 23.12.2022 року позивачем було зазначено ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_1 , а також надано сам Висновок експерта №1082-Е/22, відповідач мав змогу перевірити дані щодо календарного року виготовлення задекларованого транспортного засобу.

При цьому, відповідач не пояснив яким чином, вказаний недолік впливає на підтвердження заявленої декларантом позивача митної вартості товару.

Разом з тим, суд погоджується з іншими доводами відповідача стосовно того, що наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки подані до митного оформлення документи у сукупності не дають змогу ідентифікувати транспортний засіб та містять обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості транспортного засобу, а позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано витребуваних документів.

Таким чином, суд вважає, що позивач порушив вимоги ст. 53 МК України, що стало підставою для митного органу самостійно визначити вартість транспортного засобу, а відтак при оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнятті рішення про коригування митної вартості Одеською митницею дотримано вимоги Митного кодексу України .

VII. Висновок суду.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відмови, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється, а відповідач про наявність судових витрат не заявив.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А, м. Одеса, Одеська обл., 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.