Справа № 161/2104/24
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2104/24
Провадження № 2-а/161/70/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що в січні 2023 року йому стало відомо про те, що 10.01.2024 інспектором з паркування ОСОБА_2 винесено постанову MVA № 2400541 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн. Із вказаної постанови випливає, що 10.01.2024 о 15 год. 59 хв. особа, яка керувала транспортним засобом марки «Hundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку автомобіля ближче 10 м. від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожнього руху, чим порушила п. 15.9 и ПДР України. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500.

Зазначає, що правопорушення було зафіксовано 10.01.2024 о 15 год. 59 хв., після 18.00 він помітив поряд зі своїм автомобілем іншого інспектора, який на його прохання провів повторний вимір відстані автомобільного транспортного засобу до місця виїзду з прилеглої території. Ручним світловіддалеміром була визначена інша відстань, яка відрізняється від тієї, яка зазначена в постанові MVA № 2400541, а саме 9.6 м., а в постанові 8.6 м. Наведене на його думку свідчить про те, що зі сторони інспектора ОСОБА_2 не було доведено вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Зі слів інспектора ОСОБА_3 яка проводила повторне вимірювання відстані, правопорушення, яке інкриміноване позивачу є малозначним. У зв`язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про скасування постанови, проте йому було у цьому відмовлено.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі - Департамент) у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за постановою MVA № 2400541 від 10.01.2024. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 відносно нього закрити у зв`язку з малозначністю та недоведеністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 07.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Від Департаменту надійшов відзив мотивований тим, що він не погоджується з позицією відповідача про те, що показники замірів, що проведені інспектором ОСОБА_2 , які становлять 8,517 м. відрізняються з повторно здійсненими замірами відстані іншого інспектора ОСОБА_3 які становлять 9,466 м., оскільки між моментом винесення повідомлення MVA № 2400541 про вчинення адміністративного правопорушення, що є час 16:01:03 та між повторними замірами здійснених на вимогу водія, іншим інспектором ОСОБА_3 пройшло близько двох годин. Лазерний далекомір - це пристрій, що складається з імпульсного лазера і детектора випромінювання. Вимірюючи час, який витрачає промінь на шлях до відбивача і назад й знаючи значення швидкості світла, можна розрахувати відстань між лазером і об`єктом. Інспектором ОСОБА_2 здійснено вимір ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500 у світлу пору доби, де точність вимірювання інтервалу між зонувальними й відбитим сигналами прямо пропорційна швидкості світла, що дає змогу здійснити вимір без похибки. Повторний вимір інспектора ОСОБА_3 , проведений на усне прохання позивача, здійснено в темну пору доби, а в зв`язку зі зменшенням швидкості світла в темну пору доби можлива позибка далекоміра з постійною базою від 5-10 % від вимірюваної відстані. Крім цього, доказів того, що автомобіль марки «Hundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 з моменту винесення повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення MVA № 2400541 до повторної перевіркою відстані, не покидав місця правопорушення немає. Зазначає, що заміри, які за усним проханням здійснила інспектор ОСОБА_3 не мають значення у розгляді справи, оскільки розгляд справи за повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення MVA № 2400541 був здійснений не нею, а повторне вимірювання здійснено не в момент фіксації адміністративного правопорушення. Щодо самого повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення MVA № 2400541, то воно відповідає вимогам ст.283 КУпАП та зазначено дату і час розгляду вказаного повідомлення. На розгляд повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення MVA № 2400541 позивач не з`явився, клопотань про відкладення на адресу Департаменту не надходило у зв`язку з чим 11.01.2024 було винесено постанову серії MVA № 2400541, відносно ОСОБА_1 . Посилаючись на викладене, відповідач просить суд, відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, де підтримав наведену у позовній заяві позицію.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Постановою серії MVA № 2400541 від 11.01.2024, яка складена інспектором з паркування Департаменту ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень (а. с. 20).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10.01.2024 о 16 год. 01 хв. по вул. Шопена, 22 у м. Луцьку, особа, яка керувала транспортним засобом марки «Hundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку автомобіля ближче 10 м. від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожнього руху, чим порушила п. 15.9 и ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500. Правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) за допомогою спецзасобу марки «Samsung SM-A315F/DS»(а. с. 22).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500.

До матеріалів відзиву долучено свідоцтво, видане державним підприємством «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 5/1-496 на світловіддалемір лазерний ручний GLM 500 фірми BOSCH, чинне до 14.05.2014

Окрім того, відповідно до доданих до матеріалів справи фотознімків можна встановити розташування автомобіля позивача по відношенню до нерухомих об`єктів, а також фотофіксація містить географічні координати, відповідно до яких можна визначити місце розташування автомобіля.

Крім того, із матеріалів фот фіксації можна дійти до однозначного висновку щодо відстані від виїзду з прилеглої території до місця зупинки автомобіля 8.517 м.

Як передбачено підпунктом «и» пункту 15.9 ПДР, зупинка забороняється, зокрема, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)(за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень ст.14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано дату та час вчинення порушення, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта, географічні координати.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи (фотофіксації) позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а саме: 10.01.2024 о 16 год. 01 хв. по вул. Шопена, 22 у м. Луцьку здійснив зупинку транспортного засобу марки «Hundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, чим створив перешкоду дорожньому руху.

Про наявність фотофіксації під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а також розміщено на вебсайті, а тому такі докази судом визнаються належними та допустимими.

Сам факт здійснення зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду не можна вважати кваліфікуючою обставиною за ч.3 ст.122 КУпАП без урахуванням фактичної дорожньої обставки, за яких мала місце зупинка автомобіля.

Водночас, спірна постанова містить обґрунтування того, що зупинка керованого позивачем транспортного засобу створювала перешкоди дорожньому руху.

Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу (п.1.10 ПДР).

Прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них (п.1.10 ПДР).

Із представленої фотографії, яка здійснена спереду припаркованого по ліву сторону дороги автомобіля, вбачається, що таке розташування автомобіля створює труднощі у виїзді з прилеглої території водію автомобіля, який з неї виїжджає, а саме перешкоджає видимості щодо руху транспортних засобі, які рухаються в попутному напрямку.

Таким чином, відповідачем представлені допустимі докази того, що розглядувана зупинка створювала перешкоду транспортним засобам.

Щодо тверджень позивача про різницю в замірах, які були здійснені інспекторами з паркування, а саме 10.01.2024 о 15 год. 59 хв. інспектором ОСОБА_2 - 8.517 м. та інспектором з паркування ОСОБА_3 - 9.466 м., суд до уваги не приймає, оскільки вимірювання здійснене інспектором з паркування ОСОБА_2 відбулося в межах справи про адміністративне порушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Долучені інспектором з паркування ОСОБА_2 до оскаржуваної постанови докази, оцінені судом на предмет їх законності та допустимості, поряд з тим, здійснення замірів інспектором з паркування ОСОБА_3 не є підтвердженими та такі не надані суду, а тому не можуть бути ним оцінені.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що обраний позивачем спосіб відновлення його прав є неконкретизованим, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, відносно нього у зв`язку з малозначністю та недоведеністю вчиненого адміністративного правопорушення є взаємовиключними та неможливими.

Оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, можливе за наявності обставин наведених у ст.247 КУпАП, а ст.22 КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення і обмеження усним зауваженням.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 139, 243-246, 250, 286, 293 КАС України, ч.3 ст.122 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10 квітня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач - Департамент муніципальної варти Луцької міської ради (адреса: вул. Богдана Хмельницького, 17, м. Луцьк, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта