Справа № 160/19904/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 160/19904/23

адміністративне провадження № К/990/11523/24

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Абрамова Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 160/19904/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14 липня 2023 року № 458 о/с «По особовому складу» в частині переведення старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 17 липня 2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, адвокат Абрамов Володимир Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду, посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 3 частини другої статті 353 КАС України.

Зокрема, скаржник у тексті касаційної скарги зазначає, що представником позивача адвокатом Абрамовим В.В. як суду першої інстанції, так і апеляційному суді заявлялось клопотання про витребування Положення про Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що діяло станом на 14 липня 2023 року. Скаржник вказує, що це клопотання заявлялось з метою перевірки дотримання пункту 1 частини другої статті 2 КАС України при виданні оспорюваного наказу від 14 липня 2023 року № 458 о/с, оскільки позивач вважає, що до повноважень начальника ГУНП в Дніпропетровській області не входить видання наказів про переведення підлеглих співробітників до іншого ГУНП, в даному випадку до ГУНП в Донецькій області. Скаржник вважає, що відмова судів попередніх інстанцій у задоволенні цього клопотання унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, якщо скаржник уважає, що судами порушено норми процесуального права (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), зокрема, необґрунтовано відхилено клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у касаційній скарзі скаржник має довести, що судами протиправно не було вжито заходів для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Посилання скаржника на пункт 3 частини другої статті 353 КАС України як на самостійну підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, не є достатньо обґрунтованим у взаємозв`язку з обставинами, на які він посилається в обґрунтування такої підстави, із предметом доказування у справі, та причинно-наслідковим зв`язком із протиправністю оскаржуваного судового рішення.

Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з мотивами прийняття судом попередньої інстанції оскаржуваного рішення та переоцінкою доказів у справі, та незгодою позивача із ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання.

З огляду на викладене, Суд відхиляє посилання заявника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 3 частини другої статті 353 КАС України.

Також у тексті касаційної скарги, серед іншого, містяться посилання на постанови Верховного Суду у справах № 620/2624/19, № 620/1190/20, № 400/2741/19.

Проте, оскільки такі посилання наведені без взаємозв`язку із конкретним пунктом частини четвертої статті 328 КАС України, Суд не бере такі до уваги.

Окрім цього, скаржник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, що за змістом відповідає підпунктам «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу адвоката Абрамова Володимира Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 160/19904/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська