Справа № 380/5097/24
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 рокусправа № 380/5097/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.02.2024 року №40 про відмову у перерахунку пенсії та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019, визначеної довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю ДенКаРС від 25.11.2019 № 553, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 27.10.2021.

Ухвалою від 12.03.2024 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі № 380/6127/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувало до пільгового стажу роботи періоди роботи в російській федерації та навчання в училищі. Однак, відмовило у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за вказані періоди роботи на території російської федерації за 2007-2019 роки, що підтверджується рішенням відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії №40 від 07.02.2024.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на позовну заяву від 29.03.2024 (вх. № 6758), у якому зазначає, що відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 російська федерація з 01.01.2023 не є державою-учасницею Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності держав у галузі пенсійного забезпечення, відтак дія вказаної угоди між Україною та російською федерацією припинилась внаслідок виходу з Угоди одного з підписантів, а саме російської федерації, з 01.01.2023. Внаслідок виходу з вказаної угоди України, Угода від 13.03.1992 припинить дію з 19.06.2023 щодо взаємовідносин України з іншими державами-учасницями вказаної угоди. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало відзив на позовну заяву від 02.04.2024 (вх. № 25285), у якому зазначає, що позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії «зміна надбавки», до якої додав довідки про заробітну плату, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «ДенКаРС» від 25.11.2019 № 553 за період з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення від 07.02.2024 № 40, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії. Відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан. З 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Задля узгодження порядку дій, який буде застосовуватись при призначені/поновлені раніше призначених пенсій громадянам ,які працювали/проживали на території російської федерації листом Міністерства соціальної політики України від 12.01.2023 № 411/0/2-23/54 встановлено, що при призначені пенсії заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що призвело до розірвання дипломатичних відносин з росією, прийнятим рішенням обидві сторони втратили можливість двосторонньої комунікації. Таким чином, документи за період роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 року не приймаються до уваги при обчисленні пенсії. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2023 у справі № 380/6127/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнив частково; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.10.2022 №0; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1990 по 01.10.1991 в Турківському ПТУ-51; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенн; у задоволенні решти позовних вимог відмовив; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На виконання вказаного рішення суду відповідач зарахував до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019; до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1990 по 01.10.1991 в Турківському ПТУ-51.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив розрахувати пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 2007-2019 рр.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішенням від 07.02.2024 № 40 відмовило у перерахунку пенсії.

У рішенні вказано, що призначення і виплата пенсій громадянам України, які проживали та працювали за її межами, здійснюється згідно із пенсійним законодавством України, зокрема Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», міжнародних договорів (угод), та інших документів що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. З 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Таким чином, документи за період роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 не приймаються до уваги при обчисленні пенсії.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 2007-2019 рр. протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - також Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії, поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2023 у справі № 380/6127/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнив частково; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.10.2022 №0; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1990 по 01.10.1991 в Турківському ПТУ-51; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенн; у задоволенні решти позовних вимог відмовив; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019 зараховані до пільгового стажу.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди підтверджується довідками про заробітну плату за період його роботи у російській федерації від 25.11.2019 № 553, які були надані позивачем пенсійному органу разом із заявою про перерахунок пенсії.

Вказані довідки про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2019 рік підписані керівником, головним бухгалтером та завірені печаткою підприємства.

Підставою їх видачі є особові рахунки.

Суд вказує, що будь-яких посилань на невідповідність довідок чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач в оскарженому рішенні не навів.

Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної у згаданих довідках.

Під час обчислення пенсії за віком позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані вище періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Стосовно посилань відповідачів на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді від 13 березня 1992 року то станом на сьогодні пенсії громадянам, які проживали/перебували на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Як уже зазначено вище постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з цією державою.

Тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів щодо неможливості обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням наданих довідок про заробітну плату, з огляду на припинення 01.01.2023 участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки, довідки видані у 2007 - 2019 рр. (до припинення Угоди).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що органом пенсійного забезпечення безпідставно не враховано позивачу заробітну плату згідно з довідками від 25.11.2019 № 553, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.02.2024 № 40 про відмову у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Пенсія за віком позивачу призначена відповідачем з 10.08.2021, а тому саме з цієї дати призначена пенсія підлягає перерахунку (обчисленню) та виплаті з урахуванням довідок 25.11.2019 № 553.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.02.2024 № 40 про відмову у перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10.08.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідок від 25.11.2019 № 553, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю ДенКаРС, із урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1211,20 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12.04.2024.

Суддя Кедик М.В.