Справа № 140/33864/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/33864/23 пров. № А/857/26083/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року (суддя Димарчук Т.М., ухвалену в м. Луцьку) у справі №140/33864/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним адміністративним судом; визнання протиправним та скасування повідомлення від 23.10.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язання прийняти до виконання виконавчий лист від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданий Волинським окружним адміністративним судом з приводу зобов`язання ДФС України оформити та направити подання на призначення пенсії ОСОБА_1 та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним адміністративним судом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення ОСОБА_1 без прийняття до виконання виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним адміністративним судом. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції прийняти до виконання виконавчий лист від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданий Волинським окружним адміністративним судом та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним. У задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.

Зазначене рішенням суду оскаржило Міністерство юстиції України подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову з підстав наведених в апеляційній скарзі

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що державним виконавцем винесено постанову від 15.06.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 69762228 у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Також, вважає, що відповідачем не порушено вимоги Закону, а підстави для визнання протиправною бездіяльність Відділу відсутні. Зазначає, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із вимогами Закону України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив, просив таку відхилити.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 №140/1158/22, зокрема визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та направленні подання про призначення пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах. Зобов`язано Державну фіскальну службу України області оформити та направити подання про призначення ОСОБА_1 пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.

01.08.2022 Волинським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист №8618/2022 на виконання рішення цього суду від 27.04.2022 №140/1158/22 в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України області оформити та направити подання про призначення ОСОБА_1 пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що відділом примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції 05.09.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69762228, якою було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

В подальшому, 20.02.2023 за невиконання рішення суду державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу на боржника Державну фіскальну службу України у розмірі 5100 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Окрім цього, у зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду, 04.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Державну фіскальну службу України у розмірі 10200,00 грн.

Слід зазначити, що 30.05.2023 державним виконавцем до Національної поліції України направлено подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної фіскальної служби України рішення суду, відповідальність за яке передбачена ст.382 КК України.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції 15.06.2023, керуючись п.11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №69762228 з виконання виконавчого листа №140/1158/22 виданого 01.08.2022 Волинським окружним адміністративним судом, а виконавчий лист повернув до суду (органу, який видав виконавчий лист).

ОСОБА_1 повторно взяла виконавчий лист №8618/2022 у Волинському окружному адміністративному суді та звернулася з заявою до Відділу примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції для вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду у справі №140/1158/22.

Разом з тим, 23.10.2023 Відділом примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання позивачу повернуто виконавчий документ на підставі п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження з урахуванням положень ч.1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження (а.с.4-6).

ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями відповідача, звернулася в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених Законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених Законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1403-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Статтею 18 Закону №1404-VII, зокрема передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Нормами частин 1, 6 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами 1-3 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваного повідомлення відповідача від 23.10.2023, позивачу виконавчий лист №140/1158/22 від 01.08.2022 був повернутий без виконання з посиланням на пункт 6 частини 4 статті 4 Закону України Про виконавче провадження. Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такі дії є протиправними з огляду на наступе.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим суд першої інстанції вірно зазначив, що виконавчий документ (виконавчий лист №8618/2022 виданий Волинським окружним адміністративним судом) цілком і повністю відповідає усім вимогам до виконавчого документа, перерахованим у частині 1 ст.4 Закону України Про виконавче провадження, а стягувач ОСОБА_1 подала заяву про його примусове виконання відповідно до статті 26 Закону, відтак повернення вказаного виконавчого документа відповідачем з посиланням на пункт 6 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII є протиправним та необгрунтованим.

Також судом першої інстанції вірно враховано, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 №140/1158/22 у частині зобов`язання Державної фіскальної служби України оформити та направити подання про призначення ОСОБА_1 пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах є не виконаним.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що обов`язковість судових рішень гарантується статтею 129-1 Конституції України, Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у сукупності з практикою Європейського суду з прав людини.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 №140/1158/22 набрало законної сили 28.05.2022, однак до цих пір лишається невиконаним, а повернення відповідачем виконавчого листа позивачу з підстав не передбачених законом є протиправним.

Зважаючи на те, що виконавчий лист виданий Волинським окружним адміністративним судом відповідає вимогам ч.1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а рішення суду є невиконаним, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що дії відповідача щодо повернення виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним адміністративним судом стягувачу без виконання є протиправними, а тому позовні вимоги у цій частині вірно задоволені судом першої інстанції.

Також апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що взаємопов`язана позовна вимога про зобов`язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданий Волинським окружним адміністративним судом та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 01.08.2022 №8618/2022 у справі №140/1158/22, виданого Волинським окружним також є такою, що підлягає до задоволення.

Щодо посилання відповідача в оскаржуваному повідомленні, що згідно ч.1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач оскаржує дії відповідача у межах нового виконавчого провадження №73112821, а не просить відновити попереднє виконавче провадження №69762228, адже позивач пред`явила виконавчий документ повторно для відкриття нового виконавчого провадження у зв`язку із тим, що рішення суду є невиконаним, а строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не закінчився.

Також слід зазначити, ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження не містить категоричної заборони про те, що виконавче провадження (яке закінчене) не може бути розпочате знову, оскільки робить виключення для випадків, передбачених Законом.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення від 23.10.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання до задоволення то суд першої інстанції вірно зазначив, що така задоволенню не підлягає, оскільки повідомлення державного виконавця (яке носить суто інформативний характер) не є актом індивідуальної дії в розумінні кодексу адміністративного судочинства, а відтак не може бути скасоване судом.

З огляду на встановлені обставини справи та з урахуванням наведених вище правових норм колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи позивача є підставними, в той час як відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відтак, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №140/33864/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 11.04.2024