Справа № 140/36670/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/36670/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екстрейд Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екстрейд Україна» (далі ТзОВ «Екстрейд Україна», позивач) звернулося із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.10.2023 №9715344/43604664 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 25.08.2023 №57.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем за фактом поставки товару ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» було складено та відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 25.08.2023 №57. Однак реєстрацію податкової накладної було зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 3926 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Як зазначив позивач, він надав на розгляд Комісії ГУ ДПС у Волинській області письмові пояснення та первинні документи щодо господарської операції, за фактом здійснення якої було складено податкову накладну, та які були достатніми для прийняття рішення про її реєстрацію в ЄРПН. Проте рішенням Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 13.10.2023 №9715344/43604664 в реєстрації цієї податкової накладної було відмовлено з підстав ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

На думку позивача, надані ГУ ДПС у Волинській області документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак вважає, оскаржуване рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН протиправним та таким, що підлягає скасуванню. На підставі наведеного просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідачів позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області, оскільки платник податку не надав податковому органу копій документів, зазначених в оскаржуваному рішенні.

Також зазначає, що позовна вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну слід розцінювати як вимогу про втручання в дискреційні повноваження відповідача та яка виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на наведене вважає, що відповідач-1 при прийнятті оскаржуваного рішення діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

01.10.2022 між ТзОВ «Екстрейд Україна» (постачальник) та ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» (покупець) укладено договір поставки №01/10/2022, згідно з яким продавець зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця спецодяг, окуляри, взуття робоче і т.п. (надалі іменується товар), а покупець приймати продукцію та оплачувати постачальнику його вартість в порядку і строки, передбачені цим договором. Пунктом 2.1 договору передбачено, що асортимент, кількість та вартість яких, визначається сторонами у відповідних рахунках. Оплата товару проводиться в національній валюті України за безготівковим рахунком, розрахунок за договором здійснюється в розмірі 100% від вартості товару протягом трьох банківських днів з моменту отримання товару, перевірки його якості та підписання видаткових накладних (пп. 2.3., 2.5. договору).

Як визначено п. 3.1. цього договору, постачання здійснюється за адресою або перевізником Нова Пошта в м. Київ відділення №2.

Датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару постачальником покупцеві по накладній постачальника та при передачі товару постачальник зобов`язаний надати покупцю рахунок на оплату, видаткову накладну, сертифікат якості, технічну документацію (пп. 3.3., 3.4. договору).

На виконання умов договору поставки від 01.10.2022 №01/10/2022 ТзОВ «Екстрейд Україна» виписано ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» рахунок на оплату № 27 від 22.08.2023 та видаткову накладну №РН-0000027 від 25.08.2023.

За фактом поставки товару позивачем було складено податкову накладну від 25.08.2023 №57 на суму 126 798,00 грн. в т. ч. ПДВ 21 133,00 грн, яку подано на реєстрацію до ЄРПН.

29.08.2023 директором ТзОВ «Екстрейд Україна» вищевказаний товар було відправлено покупцю ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» через поштового перевізника «Нова Пошта», що підтверджується експрес накладною №2045.

09.10.2023 покупцем ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» здійснено оплату в розмірі 50% за поставлений товар на суму 63 399,00 грн, що підтверджується банківською випискою за 09.10.2023.

Як вбачається із квитанції від 15.09.2023, податкова накладна прийнята, однак відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України її реєстрація зупинена: обсяг постачання товару/послуги 3926 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Не є спірною та обставина, що для підтвердження господарської операції, відображеної у податковій накладній від 25.08.2023 №57, ТзОВ «Екстрейд Україна» подало повідомлення від 29.09.2023 №2/23 про надання пояснень та копій документів, а саме: ВМД UA205080/2021/003582 від 14.12.2021 CMR, іnvoice FSE361221E, виписку банку; ВМД №UA205080/2022/000081 від 13.01.2022, CMR, Invoice FSE360122E, виписку банку; ВМД № UA205080/2022/001572 від 10.05.2022, CMR, іnvoice FSE360522E, виписку банку; ВМД №UA205080/2022/003507 від 28.06.2023, CMR, іnvoice FSE360622E, виписка банку; ВМД №UA205080/2022/003173 від 20.06.2023, CMR, Factura 221/MAG/2022, виписка банку; ВМД №UA205080/2022/005880 21.10.2023, CMR, іnvoice FSE360622E, виписка банку; ВМД №22UA08U0 24.11.2022, CMR, іnvoice FSE361122E, виписка банку; договір з ТзОВ «Імпромтех» від 01.10.2022 №01/10/2022, видаткову накладну №РН-0000027 від 25.08.2023; договір з фірмою «RAW-POL» від 05.08.2020 № 01-08 з додатками; договір з фірмою «RAW-POL» від 08.11.2022 № 01-11.

04.10.2023 за №9653225/43604664 Комісія ГУ ДПС у Волинській області надіслало повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН, в якому зазначалось про необхідність надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів, транспортування продукції; складських документів; інвентаризаційних описів; рахунків-фактури; інвойсів; розрахункових документів та/або банківських виписок. В графі «додаткова інформація» зазначено: відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують здійснення оплати ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології», відсутні ТТН по операції реалізації товару.

ТзОВ «Екстрейд Україна» у відповідь на вказане повідомлення подало повідомлення про надання додаткових пояснень № 3/23 від 09.10.2023, додавши, зокрема, копії ТТН (експрес накладна) №2045 від 28.08.2023; договір суборенди №02_01_23 від 02.01.2023, виписка банку за 09.10.2023.

Рішенням Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 13.10.2023 №9715344/43604664 у реєстрації ПН від 25.08.2023 №57 відмовлено у зв`язку із ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, а у графі «додаткова інформація» відомості відсутні.

Не погоджуючись із рішенням Комісії ГУ ДПС у Волинській області, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Затверджений постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165) визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 3 Порядку №1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.

Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У спірних правовідносинах зі змісту квитанції від 15.09.2023 про зупинення реєстрації податкової накладної від 25.08.2023 №57 вказано причину зупинення її реєстрації в ЄРПН: обсяг постачання товару/послуги 3926 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Додатком 3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій, серед них - відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/ розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій вказує на те, що для того, аби встановити наявність в господарській операції ознак ризиковості мають існувати визначені цим пунктом передумови, а тому слід навести обґрунтований розрахунок показника за цим критерієм, як того вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Відповідач не надав переконливих доказів про наявність підстав для зупинення реєстрації спірної податкової накладної.

Поряд з тим у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

У постанові КАС ВС від 10.06.2021 у справі № 822/1886/18 було сформовано правову позицію, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюється передумова для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд (вказана правова позиція підтримана у постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 600/1878/20-а, від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21, від 28.06.2022 у справі № 380/9411/21, від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21).

У розглядуваному випадку контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної.

За правилами пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216 (далі - Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Суд зауважує, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком. Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено податкову накладну, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Суд зазначає, що предметом доказування у цій справі є наявність підстав, підтверджених належними та достатніми документами для реєстрації спірної податкової накладної.

Разом із повідомленнями від 29.09.2023 №2/23 та № 3/23 від 09.10.2023 позивач надав Комісії ГУ ДПС у Волинській області копії документів, які розкривають зміст господарської операції, щодо якої складено спірну податкову накладну, та які вважав достатніми для її реєстрації в ЄРПН з огляду на те, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретний перелік документів, які необхідно подати.

Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку №520).

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 11 Порядку №520).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Так, з метою розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення щодо реєстрації ПН від 25.08.2023 №57 позивач подав 29.09.2023 до Комісії ГУ ДПС у Волинській області разом із письмовими поясненнями копії документів, які стосуються господарської операції, по якій складено спірну ПН, зокрема, які підтверджують:

- факт реалізації товару (спецодяг, окуляри, взуття робоче і т.п.) ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології»: договір поставки з ТзОВ «Імпромтех» від 01.10.2022 №01/10/2022, видаткову накладну №РН-0000027 від 25.08.2023; рахунок на оплату № 27 від 22.08.2023;

- факт придбання товару позивачем у нерезидента компанії фірмою «RAW-POL» та його ввезення на митну територію України: договір з фірмою «RAW-POL» від 05.08.2020 № 01-08 з додатками; договір з фірмою «RAW-POL» від 08.11.2022 № 01-1; ВМД UA205080/2021/003582 від 14.12.2021 CMR, іnvoice FSE361221E, виписку банку; ВМД №UA205080/2022/000081 від 13.01.2022, CMR, Invoice FSE360122E, виписку банку; ВМД № UA205080/2022/001572 від 10.05.2022, CMR, іnvoice FSE360522E, виписку банку; ВМД №UA205080/2022/003507 від 28.06.2023, CMR, іnvoice FSE360622E, виписка банку; ВМД №UA205080/2022/003173 від 20.06.2023, CMR, Factura 221/MAG/2022, виписка банку; ВМД №UA205080/2022/005880 21.10.2023, CMR, іnvoice FSE360622E, виписка банку;.

Водночас, у повідомленні Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.10.2023 за №9653225/43604664 зазначалось про необхідність надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів, транспортування продукції; складських документів; інвентаризаційних описів; рахунків-фактури; інвойсів; розрахункових документів та/або банківських виписок. В графі «додаткова інформація» зазначено: відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують здійснення оплати ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології», відсутні ТТН по операції реалізації товару.

На вказане повідомлення Комісії ГУ ДПС у Волинській області, позивач надав копії окремих документів, зокрема: копії ТТН (експрес накладна) №2045 від 28.08.2023; договір суборенди №02_01_23 від 02.01.2023, виписка банку за 09.10.2023.

Суд зазначає, що ПН від 25.08.2023 №57 була подана на реєстрацію в ЄРПН за результатами здійснення господарських операцій поставки товару між позивачем та ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології».

Доказами, які безпосередньо підтверджують поставку ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» товару (спецодяг, рукавички, окуляри, взуття робоче і т.п.) є видаткова накладна №РН-0000027 від 25.08.2023 та рахунок на оплату № 27 від 22.08.2023.

Суд зауважує, що відповідно до п. 3.1. договору поставки від 01.10.2022 №01/10/2022, постачання здійснюється за адресою або перевізником Нова Пошта в м. Київ відділення №2.

У спірному випадку позивач доставку товару покупцю здійснював за допомогою перевізника Нова Пошта, що підтверджується експрес-накладною №2045 від 28.08.2023, а тому зауваження податкового органу в оскаржувану рішенні про відсутність товаро-транспортних накладних по операції з реалізації товару є безпідставними. Зокрема, як слідує із експрес-накладної №2045 від 28.08.2023 фактична вага товару становить 10 кг, а об`ємна 20,29 кг, вартість доставки 132,40 грн, а тому використання іншого перевізника для доставки невеликої кількості товару є недоцільним. Відсутність підтверджуючих документів щодо транспортування товару від складських приміщень позивача до відділення перевізника Нова Пошта, з якого відправлено товар покупцю, не спростовує факту подальшої доставки товару покупцю.

Навіть відсутність товарно-транспортної накладної не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, оскільки товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови у реєстрації спірної ПН, оскільки позивачем надавалися інші документи, які підтверджують здійснення господарської операції та факт транспортування товару покупцю.

Отже, вказані обставини свідчать про непослідовність, неузгодженість дій відповідача 1 та відсутність легітимної мети під час прийняття ним рішень.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Судом встановлено, що відповідно умов договору поставки товару від 01.10.2022 №01/10/2022, а саме пункту 3.3. «…Сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються після передачі товару з наданням замовнику рахунка на оплату та видаткової накладної», першою подією є поставка товару, а тому факт поставки товару ТзОВ «Торговельно-промислова компанія «Інноваційні промислові технології» з видатковою накладною №РН-0000027 від 25.08.2023 та рахунком на оплату № 27 від 22.08.2023 є підставою для виникнення податкових зобов`язань у позивача та формування ним податкової накладної від 25.08.2023 №57.

Слід наголосити на тому, що приймаючи рішення про реєстрацію ПН, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 380/4146/22, від 13 грудня 2023 року у справі №500/4191/22).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 13.10.2023 №9715344/43604664 прийняте без наявності правових та фактичних підстав, позаяк платник надав пояснення та первинні документи щодо господарських операцій, по яких складена ПН від 25.08.2023 №57, та, на думку суду, поданих після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем вказаних вище первинних документів є достатньо для прийняття рішення про її реєстрацію в ЄРПН.

Вказані первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарські операції, передбачених законом підстав для позбавлення права позивача на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН судом під час розгляду цієї справи не встановлено.

Відтак, із наведених вище мотивів позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних рішень підлягають до задоволення.

Крім того, підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії, виходячи з такого.

За приписами частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (зі змінами) передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання такої події, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення, а подані позивачем документи, на думку суду, підтверджують здійснення господарських операцій, по яких складена спірна ПН, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вказаних ПН, тому з метою повного та ефективного захисту прав позивача похідні позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати ПН від 25.08.2023 №57 в ЄРПН належить також задовольнити.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 4 294,40 грн., сплачений відповідно до платіжної інструкції від 24.05.2023.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також з наведеного випливає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Для підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №89/23 від 27.10.2023, акт виконаних робіт №4 від 28.02.2024.

З акту виконаних робіт слідує, що адвокатом був наданий комплекс юридичних послуг у справі № 140/36670/23 за позовом ТзОВ «Екстрейд Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме: з`ясування фактичних обставин справи (4 год.); підготовка позовної заяви та додатків до неї (5 год.); вивчення відзиву, законодавства та судової практики (4 год); підготовка та подача відповіді на відзив (3 год.), загальна вартість роботи складає 7 000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що з`ясування фактичних обставин справи, вивчення відзиву, законодавства та судової практики включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 4 294,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.10.2023 №9715344/43604664 про відмову в реєстрації податкової накладної №57 від 25.08.2023.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Екстрейд Україна» податкову накладну №57 від 25.08.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екстрейд Україна» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 4 294,40 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у сумі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екстрейд Україна» (44700; Волинська область, м. Володимир, вул. Володимира Мономаха, 8; ).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010; Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4; ).

Відповідач 2: Державна податкова служба (04053; м. Київ, Львівська площа, 8; ).

Суддя С.Ф. Костюкевич