Справа № 380/25608/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 рокусправа № 380/25608/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у зв`язку з виконанням завдань в угрупуванні сил і засобів логістичного забезпечення Збройних Сил України за травень, червень, липень та серпень 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в порядку та розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з розрахунку 100000,00 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за травень, червень, липень та серпень 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує таким. Позивач під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини отримав поранення та тривалий період проходив лікування, але під час проходження лікуванні відповідач безпідставно припинив здійснювати виплату додаткової винагороди.

Ухвалою суду від 06.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.03.2024 витребувано у відповідача додаткові докази.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні позивачу здійснювалась виплата додаткової винагороди у повному розмірі. Вимога позивача про виплату додаткової винагороди за травень 2023 не може бути задоволена, оскільки позивач перебував у відпустці у зв`язку з хворобою. Також, вказав, що довідка про безпосередню участь позивача в заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з 25.02.2023 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження служби у період з 25.05.2023 по 16.03.2023 брав безпосередню учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі Донецької області Покровського району села Водяне.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №5908 від 28.09.2023: « […] 15 березня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв., під час бойових дій поблизу населеного пункту Водяне Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії Збройних Сил Російської Федерації внаслідок скидання ВОГ з ворожого БПЛА було поранено командира 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_2 . Перебував у засобах індивідуального захисту українського виробника (бронежилет «Корсар» та шолом кевларовий). Молодшого лейтенанта ОСОБА_3 вважати таким, що отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини. […] В стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння не перебував».

У період з 02.05.2023 по 31.05.2023 позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою. У періоди з 31.05.2023 по 22.06.2023, з 23.06.2023 по 13.07.2023, з 17.07.2023 по 28.08.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворювання (посттравматичний стресовий розлад) внаслідок травми, отриманої під час захисту Батьківщини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №27 від 28.09.2023 ОСОБА_1 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У жовтні 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 здійснено виплату позивачу додаткової винагороди за червень, липень, серпень 2023 пропорційно до кількості діб перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою №1/232 від 17.03.2024.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не здійснив виплату додаткової грошової винагороди, звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на теперішній час.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу викладених норм Постанови №168 слід виснувати, що встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості такого перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, отриманим при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000,00 грн. винагорода.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000,00 грн.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З доказів у справі, суд встановив, що позивач брав безпосередню учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі Донецької області Покровського району села Водяне.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини. У стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння не перебував.

У періоди з 31.05.2023 по 22.06.2023, з 23.06.2023 по 13.07.2023, з 17.07.2023 по 28.08.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворювання (посттравматичний стресовий розлад) внаслідок травми, отриманої під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки військової частини №1/232 від 17.03.2024 відповідач здійснив у жовтні 2023 виплату додаткової винагороди:

- за червень 2023 року в сумі 95216,67 (за 29 діб з розрахунку 100000,00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №5128 від 08.07.2023);

- за липень 2023 року в сумі 98500,00 (за 31 добу з розрахунку 100000,00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №5717 від 04.08.2023);

- за серпень 2023 року в сумі 88967,74 (за 28 діб з розрахунку 100000,00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6267 від 04.09.2023).

З викладеного слід виснувати, що позивачу за час стаціонарного лікування в період червня-серпня 2023 року відповідач на виконання вимог Постанови №168 здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди в повному обсязі.

Щодо вимоги про зобов`язання здійснити виплату додаткової винагороди під час перебування в закладах охорони здоров`я за травень 2023, суд зазначає таке.

У період з 02.05.2023 по 31.05.2023 позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою.

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які:

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, для отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн. під час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування необхідною умовою є встановлення військово-лікарською комісією тяжкість отриманого поранення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №122 від 02.05.2023 ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою з 02.05.2023 до м. Львова терміном на 30 діб (з 02.05.2023 по 31.05.2023). Однією із підстав зазначена довідка військово-лікарської комісії №1033/1 від 27.04.2023.

Слід звернути увагу, що позивач вказує, що в травні 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я. Проте до справи не долученого жодного доказу про перебування на такому лікуванні. До закладу охорони позивач прибув тільки 31.05.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №7594 від 22.06.2023.

Також, у справі відсутня довідка військово-лікарської комісії №1033/1 від 27.04.2023, на підставі якої позивачу надавалася відпустка для лікування у зв`язку із хворобою.

Таким чином, оскільки позивач у травні 2023 не перебував на стаціонарному лікуванні, а в матеріалах справи відсутня довідка військово-лікарської комісії, в якій визначена тяжкість отриманого поранення, дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди у цей період суд протиправними не визнає.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладена, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати між сторонами розподіляти не слід.

Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович