Справа № 214/4476/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 214/4476/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бардась Владислав Іванович на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 21.08.2023 року в адміністративній справі №214/4476/22 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бардась Владислава Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у подальшому уточнивши зміст та коло учасників справи, просив суд скасувати постанову серії ЕАР №5766293 від 17 серпня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а справу закрити. Одночасно заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, оскільки початково постанову він оскаржив у позасудовому порядку шляхом подання скарги керівництву Полку ПП, відповідь на яку отримав 26 серпня 2022 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 21.08.2023 року в адміністративній справі №214/4476/22 позов задоволено. Постанову серії ЕАР №5766293 від 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, винесену поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бардась Владиславом Івановичем - скасовано, а справу закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Поліцейський Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бардась Владислав Іванович, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, що 17 серпня 2022 року о 13.56 год. по автодорозі пр-ту Миру, 50 у м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 керував маршрутним транспортним засобом марки Mercedes-Benz 313 CDI, р/н НОМЕР_1 , здійснюючи нерегулярні пасажирські перевезення, перевізник ОСОБА_2 , з явною технічною несправністю, а саме тріщиною на вітровому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив п.31.1 ПДР України, п.6.8.5 ДСТУ 3649-2010.

Зі змісту позову слідує, що ОСОБА_1 не визнав не тільки факт наявності технічної несправності загалом, а й використання ним транспортного засобу марки Mercedes-Benz 313 CDI, р/н НОМЕР_1 , для здійснення нерегулярних перевезень, що виключає об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП. Відтак позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія судів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідачем було надано до матеріалів справи відеодоказ фрагмент відеозапису під назвою «video_2023-04-03_11-24-25». Відтворенням відеозапису тривалістю в 2 сек. встановлено відео фіксацію огляду вітрового скла, однак ким та коли саме здійснено такий відеоогляд, якого конкретно транспортного засобу, та чи здійснював водій цього транспортного засобу перевезення пасажирів, з відео встановити не можливо. Відеофрагмент також не містить в собі жодної інформації, яка б могла визначити його допустимість та належність як доказу для справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП за фактом подій, що мали місце 17 серпня 2022 року, адже дата створення наданого відповідачем відеозапису 03 квітня 2023 року. Жодних інших доказів винуватості ОСОБА_1 , у тому числі з відображенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, фіксації факту вчинення позивачем порушення ПДР України відповідач суду не надав. До того згідно зі змістом позову, ОСОБА_1 не тільки оспорює факт наявності тріщини на вітровому склі автомобіля, а й взагалі надання ним послуг з перевезення пасажирів як обов`язкову ознаку об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення позивачем вимог ПДР ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, що має технічну несправність, а саме тріщини в зоні роботи склоочисників.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Колегія суддів зауважує, що у розумінні ПДР тріщина на склі автомобіля не віднесена до технічної несправності автомобіля, а фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження.

Посилання апелянта на порушення вимог п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» колегія суддів відхиляє, оскільки посилання на вказане порушення відсутнє в спірній постанові.

Крім того, у ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації, п. 6.8.5 якого дійсно визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, як приписами ДСТУ 3649:2010 так і ПДР України такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні склоочисників транспортного засобу не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведення відповідачем факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 17.08.2022 правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бардась Владислава Івановича -залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 21.08.2023 року в адміністративній справі №214/4476/22 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов