Справа № 440/1595/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1595/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1595/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 ОСОБА_1 та його представник, адвокат Адвокатського об`єднання "Гарант" Борзовець Олександр Володимирович, звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просять суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками звернення ОСОБА_1 із заявою від 05.10.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- зобов`язати Полтавський РТЦКСП розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 та винести рішення за наслідком її розгляду.

В якості підстави для звернення до суду заявники вказують на протиправну, як на їх думку, поведінку відповідача, який не прийняв рішення за наслідками розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з огляду на об`єктивну необхідність позивача здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, що відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є підставою для надання відстрочки. Позивач також заявив до відшкодування витрати на правову допомогу в 5000,00 грн.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 27-28). В обґрунтування відзиву посилається на те, що розгляд заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації був неможливим у зв`язку з тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 на обліку військовозобов`язаних у Полтавському РТЦКСП не перебуває. У відповідь на звернення позивача йому було роз`яснено про необхідність особисто з`явитися до Полтавського РТЦКСП за місцем реєстрації для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії з метою внесення змін персональних даних до облікової картки та військово-облікового документу (військового квитка), особистого написання заяви встановленого зразка для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" та для подальшої передачі пакету документів робочій групі ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду та затвердження заяви щодо надання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вважає розмір витрат правничої допомоги неспівмірним із виконаною роботою та необґрунтованим, оскільки ця справа є незначної складності.

У відповіді на відзив представник позивача не погоджується з трактуванням відповідачем п.п. 8 п. 1 Додатку 2 Порядку №1487 щодо необхідності особисто повідомляти у семиденний строк органи, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вжиття законодавцем терміну "особисто" не повинно трактуватися як "особиста явка", оскільки протиправно обмежує особу в її правомочностях. У цьому контексті термін "особисто", на переконання позивача та його представника, слід розглядати як обов`язок повідомити уповноважений орган щодо змін своїх даних або особисто, або шляхом надсилання відповідної заяви, підписаної особисто, або будь-яким іншим чином, якщо такий спосіб дозволяє встановити факт, що відповідна дія була вчинена безпосередньо такою особою. Зауважує, що у відзиві відповідач жодним чином не обґрунтовує причини бездіяльності щодо неприйняття відповідного управлінського рішення за фактом звернення ОСОБА_1 та не наводить ані доказів, ані посилань на норми чинного законодавства, які б звільняли суб`єкта владних повноважень від обов`язку винести за фактом звернення громадянина управлінське рішення (а.с. 33-36).

Розгляд справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Полтава, 05.10.2023 звернувся до Полтавського РТЦКСП із заявою про надання йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з наявністю у його матері - ОСОБА_2 статусу особи з інвалідністю ІІ групи (а.с. 11-12).

У відповідь тво. начальника Полтавського РТЦКСП ОСОБА_3 своїм листом від 11.01.2024 №9/162 повідомив ОСОБА_1 про те, що він згідно з наказом МО №35 від 2002 року на підставі наказу 34 за п. 5 п.п. 2.3 був знятий з обліку військовозобов`язаних у Полтавському РТЦКСП, тому йому необхідно особисто з`явитися до Полтавського РТЦКСП за місцем реєстрації для взяття на військових облік військовозобов`язаних, уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії з метою внесення змін персональних даних до облікової картки та військово-облікового документу (військового квитка), особистого написання заяви встановленого зразка для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та подальшої передачі пакету документів робочій групі ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду та затвердження заяви щодо надання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". При собі мати оригінал паспорта, військово-обліковий документ, ідентифікаційний код та підтверджуючі документи, які надають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 13).

У зв`язку з цим, як на переконання позивача так і його представника, відповідач як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, допустив протиправну бездіяльність, оскільки не прийняв оформлене належним чином рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову у наданні відстрочки від призову, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Вказане спонукало позивача та його представника звернутися до суду з цим позовом.

Окреслюючи предмет спору у цій справі, суд виходить з того, що суперечка між сторонами виникла у зв`язку з неприйняттям Полтавським РТЦКСП рішення по суті звернення ОСОБА_1 від 05.10.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або про відмову у наданні відстрочки від такого призову на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". При цьому оцінку підставі надання відстрочки від призову суд в межах даної справи не надає, оскільки це питання не охоплюється предметом спору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в межах окресленого предмета спору, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 5:30 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Рф, який діє і дотепер.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього ж Закону, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно з ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону №2232-ХІІ, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №2232-XII, взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 3 Порядку №1487, військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (п. 5 Порядку №1487).

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п. 22 Порядку № 1487).

Законом України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (надалі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно з абзацом 11 частини першої статті 23 Закону №3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Згідно з пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

- розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Відповідно до п. 20 Порядку №1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Військово-обліковими документами є:

для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного;

для резервістів - військовий квиток.

Таким чином, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються по відношенню до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах.

Як видно з доданої відповідачем до відзиву облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с. 30), ОСОБА_1 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 04.11.2009 визначений обмежено здатним за гр. І ст. 38 "в", 39 "в". У подальшому позивач знятий з військового обліку наказом МОУ №35 2002 року на підставі наказу 347 п. 5 п.п. 2.3.

Тож на теперішній час ОСОБА_1 знятий та не перебуває на військовому обліку.

Незважаючи на факт зняття з військового обліку, 05.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського РТЦКСП із заявою, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з наявністю у матері статусу особи з інвалідністю ІІ групи.

У відповідь на вказану заяву, відповідачем направлено на адресу позивача листа від 11.01.2024 №9/162, в якому повідомлено, що він згідно з наказом МО №35 від 2002 року на підставі наказу 34 за п. 5 п.п. 2.3 був знятий з обліку військовозобов`язаних у Полтавському РТЦКСП, тому йому необхідно особисто з`явитися до Полтавського РТЦКСП за місцем реєстрації для взяття на військових облік військовозобов`язаних, уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії з метою внесення змін персональних даних до облікової картки та військово-облікового документу (військового квитка), особистого написання заяви встановленого зразка для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та подальшої передачі пакету документів робочій групі ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду та затвердження заяви щодо надання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

У безпосередньому зв`язку з цією обставиною суд визнає безпідставними доводи представника позивача про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягала у неприйнятті відповідного управлінського рішення за фактом звернення ОСОБА_1 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2019 у справі №342/158/17, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Як встановлено судом вище, листом від 11.01.2024 №9/162 відповідач надав роз`яснення позивачу, який не перебуває на військовому обліку, щодо необхідності особисто з`явитися до Полтавського РТЦКСП за місцем реєстрації, в т.ч. для взяття на військових облік військовозобов`язаних, уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії з метою внесення змін персональних даних до облікової картки та військово-облікового документу (військового квитка), особистого написання заяви встановленого зразка для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

Цим самим відповідач окреслив алгоритм дій для реалізації особою права, з приводу якого вона клопоче перед РТЦКСП.

За таких обставин твердження представника позивача щодо протиправної бездіяльності в частині неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.10.2023 суд визнає спростованим фактичними доказами.

Закиди представника позивача щодо протиправності вимог відповідача особисто ОСОБА_1 з`явитися до Полтавського РТЦКСП суд визнажє необґрунтованими, оскільки вимога щодо особистої явки військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на облік прямо передбачена пунктом 81 Порядку №1487.

Так, відповідно до цього пункту взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.

Тож оскільки позивач особисто не з`явився до Полтавського РТЦКСП та не надав відповідачу військово-обліковий документ, що посвідчує особу військовозобов`язаного і визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, відповідач не мав підстав для прийняття будь-якого рішення по суті звернення з приводу відстрочки.

За відсутності ознак протиправної бездіяльності Полтавського РТЦКСП в частині нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 05.10.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відсутні й підстави для зобов`язання відповідача здійснити розгляд такої заяви.

За таких обставин суд визнає заявлений позов безпідставним, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються із сум фактично сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн та заявлених до стягнення але не доведених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун