Справа № 460/9021/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2024 року м. Рівне №460/9021/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 14.03.2023 №335883 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позов обґрунтовано тим, що адміністративно - господарський штраф застосовано до позивача протиправно, оскільки остання не порушувала вимоги законодавства у сфері автомобільного транспорту. Стаття 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", на порушення якої вказує відповідач, не передбачає вимоги до перевізника щодо наявності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія. Крім того, матеріали перевірки та оспорювана постанова були складені з порушенням встановленої процедури.

Ухвалою суду від 13.04.2023 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу у встановлений строк усунути недоліки позовної заяви.

Позивач недоліки позовної заяви усунула у строк, встановлений судом. Ухвалою суду від 27.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.05.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки під час проведення рейдової перевірки у водія транспортного засобу виявлена відсутність роздрукованої на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, як це передбачено ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відтак, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту. Жодних порушень уповноваженими особами Укртрансбезпеки під час проведення перевірки та під час розгляду справи про порушення у сфері автомобільного транспорту допущено не було. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

12.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою доводи та аргументи відповідача є необґрунтованими. Зокрема, подані до відзиву документи, направлення на проведення рейдової перевірки та щотижневий графік перевірок, не пов`язані між собою, що вказує на відсутність у посадових осіб відповідача повноважень на проведення перевірки.

Розглянувши позовну заяву, відзив та відповідь на відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 22.04.2005 (номер запису 0001645), з 22.04.2005 перебуває на обліку у контролюючому органі як платник податків. Основним видом діяльності підприємця за КВЕД є 60.23.0 Діяльність нерегулярного пасажирського транспорту.

07.02.2023 контролюючими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до направлення на рейдову перевірку від 03.02.2023 №004366, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 03.02.2023 №6482/42/27-23 була проведена у Хмельницькій області на а/д Н-08, 192км, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) транспортних засобів, якими здійснюються перевезення пасажирів та вантажів.

Під час такої перевірки 07.02.2023 о 14год. був перевірений транспортний засіб марки "Mersedes Benz", д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Зазначеним автомобілем, який обладнано цифровим тахографом, здійснювалося міжнародне перевезення вантажу згідно з CMR від 03.02.2023. Перевізником вантажу була ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки 07.02.2023 складено акт №349660 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт перевірки).

За змістом Акта перевірки посадовими особами відповідача виявлено порушення: "Водій здійснював міжнародне перевезення небезпечного вантажу згідно з CMR б/н від 03.02.2023. Під час перевірки виявлено ТЗ, обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, однак на момент проведення перевірки особиста (чіп) карта водія ОСОБА_2 знаходилася поза межами слоту тахографа, відсутня роздруківка з даними цифрового тахографа за 07.02.2023 водія ОСОБА_2 . Порушено вимоги ст.53 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 підписав Акт перевірки без жодних зауважень.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 14.03.2022 заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №335883, якою за порушення ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", з ФОП ОСОБА_1 стягнуто штраф в сумі 34000,00 грн.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ).

Статтею 2 Закону №2344-ІІІ передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення №103).

Відповідно до п.1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п.1, 3 п.4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п.8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567; в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.12.Порядку №1567, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.13 Порядку №1567).

Згідно з п.14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до про абз.абз.4, 10 п.15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода), додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Встановлені судом фактичні обставини щодо проведення 10.02.2023 уповноваженими особами Укртрансбезпеки рейдової перевірки належного позивачу транспортного засобу дають підстави для висновку про те, що такі дії були вчинені відповідно до наданих законом повноважень та з дотриманням встановленої процедури.

Зокрема, перевірку було проведено відповідно до направлення на рейдову перевірку від 03.02.2023 №004366, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 03.02.2023 №6482/42/27-23 у період 06.02.2023 - 12.02.2023, затвердженого начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області. У направленні на перевірку від 03.02.2023 №004366 визначено такі місця перевірки: площина на території радіусом 200км з центром на вул.Соборна, 75, у м.Хмельницький, а/д Н-25, 230км, 273км, а/д Н-03, 169-170км, 192км, 196км, 270км, 288км, а/д М-30, 214км, 252км, 278-280км, 320км, а/д 2321 38-41км, а/д2310 34-36км.

Тобто, всупереч твердженням позивача, перевірку транспортного засобу у межах спірних правовідносин було проведено на ділянці автодороги, що визначена відповідним направленням.

Суд зауважує, що відсутність на наданій відповідачем копії щотижневого графіка рейдових перевірок номера, зазначеного у направленні 03.02.2023 №004366, є формальною неточністю та не свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, з позиції відповідача допущене позивачем порушення, за яке останню притягнуто до відповідальності, полягає у тому, що вантаж у міжнародних перевезеннях перевозився за відсутності у лоті тахографа на момент перевірки особистої картки водія та роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія за 07.02.2023.

Відповідно до ст.53 Закону №2344-ІІІ, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Згідно з ч.8 ст.53 Закону №2344-ІІІ, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до ст.2 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), до якої Україна приєдналася Законом від 07.09.2005 N2819-IV, ця Угода застосовується на території кожної Договірної Сторони до всіх міжнародних автомобільних перевезень, що виконуються будь-яким транспортним засобом, зареєстрованим на території зазначеної вище Договірної Сторони або на території будь-якої іншої Договірної Сторони.

За змістом ЄУТР, водії міжнародних автомобільних перевезень зобов`язані дотримуватися визначених періодів керування та відпочинку, що фіксується відповідними контрольними пристроями.

Згідно зі ст.10 ЄУТР Договірні Сторони приписують встановлення й використання на транспортних засобах, зареєстрованих на їхній території, контрольних пристроїв відповідно до вимог.

Порядок використання тахографів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385).

Відповідно до п.п.1.1-1.3 Інструкції №385, цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог ЄУТР, Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Тахограф це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до п.3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом

якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з п.3.5 Інструкції №385, перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа (п.3.6 Інструкції №385).

Отже, в силу наведених правових приписів законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, та відповідний обов`язок перевізника забезпечити водія, який відправляється в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних.

Судом встановлено, що належний позивачу транспортний засіб, який був об`єктом перевірки, обладнаний працюючим та повіреним цифровим тахографом, що визнається сторонами.

Поряд з цим, ні картки водія, ні роздруківки даних роботи тахографа водієм ОСОБА_2 до перевірки надано не було, позивачем під час розгляду справи до матеріалів справи не долучено, що вказує на порушення ФОП ОСОБА_1 приписів ст.53 Закону №2344-ІІІ.

Суд звертає увагу на те, що відсутність роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв обумовлюється невикористанням водієм наявної у нього картки водія, тобто картки контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначеної для використання в цифровому тахографі. Так, водій зобов`язаний вставляти картку водія у слот тахографа та активувати її перед початком кожної поїздки шляхом підтвердження інформації про особу водія, часу та країни, а у разі перетину кордону додавати дані про країну, у такому випадку тахограф фіксує відомості про здійснення водієм перевезення із фіксуванням часу руху та стоянки, швидкості, відстані, обертів шасі. Відтак, використання водієм своєї картки під час поїздки надає можливість роздруковувати на паперовому носії інформацію про його роботу та відпочинок. У той же час, у разі незастосування водієм картки перед початком поїздки та під час руху (не встановлення її у слот та відсутність активації) тахограф фіксує рух транспортного засобу без водія, що унеможливлює отримання інформації про роботу та відпочинок конкретного водія як протягом поточної, такі і попередніх поїздок.

Відповідно до абз.6 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ, за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, до перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За приписами п.26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Відповідно до п.27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що про розгляд справи про порушення у сфері автомобільного транспорту відповідач повідомив позивача листом від 08.03.2023 №14534/540/24-23. Отримання зазначеного повідомлення позивачем не заперечується.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 14.03.2022 заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено оспорювану постанову, якою за порушення ст.53 Закону №2344-ІІІ з ФОП ОСОБА_1 стягнуто штраф в сумі 34000,00 грн.

Зазначена постанова оформлена відповідно до вимог додатку 5 до Порядку №1567.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що спірна постанова відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, прийнята з урахуванням усіх обставин, а тому є правомірною та скасуванню не підлягає.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат згідно із ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, м.Київ, 01135; ідентифікаційний код юридичної особи 39816845).

Повне рішення складено 12 квітня 2024 року.

Суддя О.М. Дудар