Справа № 560/1042/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1042/24
РІШЕННЯ

іменем України

15 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №567 від 24.08.2023 в частині позбавлення премії, визнання протиправним невиплати премії та зобов`язання виплатити кошти.

В обґрунтування позову зазначає, що у серпні 2023 за результатами службового розслідування йому оголошено попередження про неповну службову відповідність із позбавленням 100% грошової премії. Наказ позивач вважає протиправним, оскільки постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2023 у справі № 127/24930/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрито на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Оскільки вина позивача щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджена, відсутні підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення та позбавлення премії.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що постановою Вінницького міського суду від 06.10.2023, на яку посилається позивач, не спростовано факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки позивач порушив дисциплінарні вимоги, що підтверджено його особистими поясненнями а також і іншими доказами, у командира військової частини були наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім того відповідач зазначає, що у даному випадку необхідно розмежовувати заходи і підстави адміністративної та дисциплінарної відповідальності, які не є однаковими.

У відповіді на відзив та запереченнях на відповідь на відзив сторони не погоджуються з доводами протилежної сторони.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України «Про Національну гвардію України» (надалі - Закон № 876-VII) визначає правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження. Згідно з ст. 1 Закону № 876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони. Частиною 3 ст. 6-1 Закону № 876-VII визначено, що з початком введення воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 № 548-ХІV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно з п. 1 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг врегульовано Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 24.03.1999 №551 «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Пунктом 3 Статуту встановлено, що військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, тощо.

Відповідно до ст. 4 Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до положень ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Згідно з ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно з ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, наказом від 15.03.2018 №200 Міністром внутрішніх справ України затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 за № 405/31857)

Розділом XVII Інструкції передбачений порядок преміювання та позбавлення премії військовослужбовців. В пункті 4 даного розділу Інструкції зазначено, що командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або зменшувати її розмір у межах показників, визначених у положенні про преміювання військовослужбовців військової частини. При цьому військовослужбовці можуть бути позбавлені премії в повному обсязі або її розмір може зменшуватися виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини.

Приписами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено можливість реагування керівним складом на фактичне невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.08.2023 №543 проведене службове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП)

За результатами службового розслідування складений висновок від 24.08.2023, згідно з яким 10.08.2023 близько 02:00 солдат ОСОБА_1 під час слідування власним транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з НОМЕР_2 поблизу м. Вінниця на блокпосту був зупинений працівниками патрульної поліції Вінницької області, які запропонували пройти огляд на предмет вживання алкогольних напоїв. За результатами огляду підтверджений стан алкогольного сп`яніння, рівень алкоголю в крові 1,2 проміле.

Як вбачається з висновку та інших матеріалів службового розслідування, у рапорті про дозвіл на виїзд за межі Хмельницького гарнізону ОСОБА_1 вказує на те, що повернення до військової частини він планує 10.08.2023 о 8 год. 00 хв. рейсовим автобусом Вінниця - Дунаївці; про заходи безпеки у побуті, про заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та одиночного купання проінструктований.

Водночас, службовим розслідуванням встановлено, що повернення позивача до військової частини здійснювалось власним автомобілем.

Вживання алкогольних напоїв напередодні повернення до військової частини власним автомобілем позивач не заперечує. Як вбачається зі змісту пояснень ОСОБА_1 від 10.08.2023, записаних з його слів та засвідчених власним підписом, які знаходяться у матеріалах службового розслідування, після проведення інструктажу він поїхав громадським транспортом до м. Вінниці. Прибувши додому привіз ліки матері та допоміг їй по господарству, після чого вирішив випити пива. Після того сів у власний автомобіль марки Ford Mondeo АВ20408НР, вирушив до знайомого та під час руху з виїзду м. Вінниця був зупинений представниками поліції. Запідозривши позивача у вживанні алкогольних напоїв, працівники поліції запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Вказаним тестом у крові позивача було виявлено 1,2 проміле алкоголю.

Зазначене не спростовується поясненнями безпосереднього керівника позивача - командира відділення, якому останній зателефонував після час інциденту, а також медичним висновком.

У матеріалах службового розслідування міститься службова характеристика позивача, яка оцінюється як посередня з висновком про те, що за своїми якостями солдат ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №567 від 24.08.2023 ОСОБА_1 оголошено стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність із позбавленням 100% грошової премії, попереджено про недопущення подібних вчинків у майбутньому.

Судом встановлено, що позивач оскаржує спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №567 від 24.08.2023 в частині позбавлення його премії, просить визнати протиправними дії щодо невиплати йому премії у розмірі 100% та зобов`язати виплатити кошти.

При цьому він посилається на висновки Вінницького міського суду Вінницької області, зроблені у постанові від 06 жовтня 2023 у справі про адміністративне правопорушення, де суд прийшов до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Як вбачається зі змісту постанови, суд вважав, що медичний огляд позивача був проведений не у порядку, встановленому законом.

Водночас, недоведення вчинення особою адміністративного правопорушення не є тотожним відсутності дисциплінарного проступку.

Предметом службового розслідування, за наслідками якого прийнятий спірний наказ, є встановлення обставин скоєння дисциплінарного проступку солдатом ОСОБА_1 як військовослужбовцем Національної гвардії України. У той же час, предметом справи, яка розглядалась місцевим судом, була правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що матеріали службового розслідування, які містять опис подій, у тому числі від імені самого позивача, а також визнання ним своєї провини у керуванні транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, складені у серпні 2023, тоді як висновки суду датовані жовтнем 2023. Таким чином, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час зупинення його працівниками поліції будь-якими належними доказами не спростовано.

З огляду на це, наказ командира військової частини про результати службового розслідування а також відповідне стягнення, накладене на позивача, є правомірними, застосованими відповідно до наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Водночас, позбавлення премії за вчинення дисциплінарного проступку також не виходило за межі наданих відповідачу повноважень.

Враховуючи викладене, належними доказами не доведено неправомірність спірного пункту наказу та дій відповідача, відтак і підстави для зобов`язання вчинити дії щодо виплати позивачу премії, зважаючи на що позов не є обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 квітня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя І.С. Козачок