Справа № 360/2419/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №360/2419/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., при секретарі судового засідання Азарова К.В., за участі представника відповідача Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області Черенкова Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/2419/21 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 до Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

У С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач, Кремінська РДА), в якому позивачем заявлено такі позовні вимоги: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення позивача; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кремінської РДА від 29 березня 2021 року № 18к Про звільнення ОСОБА_2 ; 3) поновити позивача на посаді начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської РДА; 4) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає дії відповідача та розпорядження протиправними з тих підстав, що всупереч встановленої законодавством процедури припинення державної служби з ініціативи суб`єкта призначення, у зв`язку з реорганізацією районної державної адміністрації відповідачем не вжито таких заходів: разом з повідомленням про наступне звільнення не запропоновано позивачу рівнозначної посади державної служби або нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійної компетенції позивача; не здійснено заходів щодо встановлення переважного права позивача в залишенні на роботі.

Так, позивача повідомлено про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією відповідача згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій шляхом приєднання до районної державної адміністрації, розташованої в адміністративному центрі району, утвореного зазначеною постановою. Позивач наголошує, що при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки переходять в порядку правонаступництва до іншою юридичної особи. При цьому, до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з переходом прав та обов`язків до іншої установи, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. Проте відповідач в ході проведення процедури вивільнення позивача взагалі не здійснив заходів щодо запропонування рівнозначної посади державної служби або нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійної компетенції позивача.

Щодо не встановлення відповідачем переважного права позивача в залишенні на роботі вказано, що при звільненні позивача з державної служби, відповідачем не прийнято до уваги, що його сім`я залишається без єдиного годувальника, оскільки дружину позивача ОСОБА_3 за наказом начальника управління соціального захисту населення Кремінської РДА від 31 березня 2021 року № 27-к з 31 березня 2021 року також звільнено. Звільняючи позивача, відповідач залишив його родину без єдиного засобу до існування, оскільки інших доходів ані позивач, ані його дружина не мають. Вказані дії відповідача є незаконним та неприпустимими.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника шляхом поновлення на попередній роботі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/2419/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 29 березня 2021 року № 18к Про звільнення ОСОБА_2 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської районної державної адміністрації Луганської області з 01 квітня 2021 року. Стягнуто з Кремінської районної державної адміністрації Луганської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2021 року по 12 січня 2022 року в сумі 118805,40 грн (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ять гривень 40 коп.). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 13335,30 грн (тринадцять тисяч триста тридцять п`ять гривень 30 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Відповідач - Сєвєродонецька районна державна адміністрація Луганської області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача підтримав доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, з копій виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України, картки платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (том 1 арк. спр. 5-8).

Згідно з записами у трудовій книжці позивача від 26 листопада 1982 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 25 січня 2016 року працював в Кремінській РДА на посаді начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської РДА, з 31 березня 2021 року звільнений у зв`язку з реорганізацією Кремінської РДА (том 1 арк. спр. 9-12).

Листом Луганської обласної державної адміністрації від 31 грудня 2020 року № 03/01.01-31-05504 повідомлено керівників райдержадміністрацій про забезпечення виконання таких заходів: у тижневий строк - попередження про можливе наступне звільнення працівників райдержадміністрації; у місячний строк з дати попередження проведення вивільнення державних службовців райдержадміністрації відповідно до законодавства про державну службу (том 1 арк. спр. 162).

Розпорядженням керівника Кремінської РДА від 04 січня 2021 року № 1к на виконання листа Луганської обласної державної адміністрації від 31 грудня 2020 року № 03/01.01-31-05504 зобов`язано попередити про можливе наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу державних службовців Кремінської РДА згідно з додатком, до якого, серед інших, включений начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської районної державної адміністрації Луганської області Божко П.Г. (том 1 арк. спр. 71, 72-73, 164, 165-166).

На виконання розпорядження голови районної державної адміністрації від 04 січня 2021 року № 1к Про попередження про можливе наступне звільнення державних службовців та працівників Кремінської районної державної адміністрації Луганської області ОСОБА_1 під підпис 04 січня 2021 року вручено попередження від 04 січня 2021 року № 28-1/19 про можливе наступне звільнення з 04 лютого 2021 року з посади начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської районної державної адміністрації Луганської області на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу у зв`язку з реорганізацією районної державної адміністрації. У разі звільнення буде виплачена вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат згідно з частиною четвертою статті 87 Закону України Про державну службу (том 1 арк. спр. 13, 74, 167).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 15 січня 2021 року № 7 Про створення комісій з реорганізації (приєднання) районних державних адміністрацій Луганської області зобов`язано створити комісії з реорганізації (приєднання), зокрема Кремінської та Попаснянської райдержадміністрацій, до складу якої включений також голова Кремінської РДА ОСОБА_4 (том 1 арк. спр. 61-64).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18 січня 2021 року внесено запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення Кремінської РДА в результаті її реорганізації; відомості про комісію з припинення, що підтверджено витягом про юридичну особу відповідача (том 1 арк. спр. 29-32).

Листом Луганської обласної державної адміністрації від 29 січня 2021 року № 01/01.01-31-00478 доведено до відома Попаснянській та Кремінській РДА, що у зв`язку з тим, що здійснити державну реєстрацію утворення Сєвєродонецької РДА можливо лише після призначення її керівника необхідно розглянути питання щодо відкликання виданих раніше попереджень про наступне звільнення державних службовців та повторно попередити їх про наступне звільнення в межах доведеної штатної чисельності Сєвєродонецької РДА (том 1 арк. спр. 163).

Розпорядженням голови Кремінської РДА від 02 лютого 2021 року № 12к, враховуючи лист Луганської обласної державної адміністрації від 29 січня 2021 року № 01/01.01-31-00478, зобов`язано попередити про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу державних службовців Кремінської РДА згідно з додатком, до якого серед інших включений й позивач (том 1 арк. спр. 75, 76-78, 168, 169-171).

У зв`язку з реорганізацією Кремінської РДА відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій, на виконання розпорядження голови Кремінської РДА від 02.02.2021 № 12к Про попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 вручено під підпис попередження від 02 лютого 2021 року № 28-1/213 про наступне звільнення з посади начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської районної державної адміністрації Луганської області на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу у зв`язку з реорганізацією районної державної адміністрації. При звільненні буде виплачена вихідна допомога в розмірі двох середньомісячних заробітних плат згідно з частиною четвертою статті 87 Закону України Про державну службу (том 1 арк. спр. 14, 79, 172).

Розпорядженням голови Кремінської РДА від 03 лютого 2021 року № 7 затверджено План заходів з реорганізації (приєднання) Кремінської РДА, пунктами 1 та 2 якого визначено здійснити заходи щодо попередження про можливе наступне звільнення працівників райдержадміністрації та здійснення заходів щодо проведення звільнення та переведення державних службовців райдержадміністрації відповідно до вимог законодавства про державну службу (том 1 арк. спр. 67, 68-70).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 березня 2021 року внесено запис про створення юридичної особи Сєвєродонецька РДА та про її керівника ОСОБА_5 , що підтверджено витягом про юридичну особу відповідача (том 1 арк. спр. 178-182).

Розпорядженням голови Сєвєродонецької РДА від 10 березня 2021 року № 1 в зв`язку з проведенням державної реєстрації новоутвореної Сєвєродонецької РДА утворено в апараті райдержадміністрації структурні підрозділи та окремі посади, самостійні структурні підрозділи без статусу юридичної особи публічного права, самостійні структурні підрозділи зі статусом юридичної особи публічного права, управління соціального захисту населення, загальною чисельністю працівників станом на 10 березня 2021 року 112 осіб, у тому числі відділ інфраструктури, містобудування та архітектури, ЖКХ, екології, економіки та агропромислового розвитку, чисельністю 8 осіб (том 2 арк. спр. 8-9).

Розпорядженням голови Сєвєродонецької РДА від 23 березня 2021 року № 7 направлено до Луганської обласної державної адміністрації на затвердження штатний розпис апарату Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області на 2021 рік, запровадивши його з 10 березня 2021 року (том 1 арк. спр. 208).

Штатний розпис апарату Сєвєродонецької РДА на 2021 рік затверджено головою облдержадміністрації 26 березня 2021 року (том 1 арк. спр. 209-210).

Дослідженням штатного розпису Сєвєродонецької РДА на 2021 рік встановлено, що в апараті райдержадміністрації створено 36 штатних одиниць.

Розпорядженням голови Сєвєродонецької РДА від 23 березня 2021 року № 8 затверджено штатний розпис структурних підрозділів Сєвєродонецької РДА на 2021 рік, запровадивши його з 10 березня 2021 року (том 1 арк. спр. 211).

Дослідженням штатного розпису Сєвєродонецької РДА на 2021 рік встановлено, що в структурних підрозділах Сєвєродонецької РДА створено 26 штатних одиниць, зокрема у відділі інфраструктури, містобудування та архітектури, ЖКХ, екології, економіки та агропромислового розвитку 8 штатних одиниць (том 1 арк. спр. 212-213).

Розпорядженням голови Кремінської РДА від 29 березня 2021 року № 18к звільнено з 31 березня 2021 року ОСОБА_1 , начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, інфраструктури та надзвичайних ситуацій Кремінської районної державної адміністрації Луганської області; зобов`язано відділ фінансово-господарського та правового забезпечення апарату райдержадміністрації виплатити вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат та грошову компенсацію за 34 календарних дні невикористаної відпустки (том 1 арк. спр. 15, 84, 173).

Згідно зі списком вакантних посад державних службовців Сєвєродонецької РДА станом на 31 березня 2021 року в апараті райдержадміністрації існувало 4 вакантні посади, в структурних підрозділах райдержадміністрації 6. Згідно з примітками вказані посади були вакантними з таких підстав, як перебування державних службовців на лікарняному по вагітності та пологам; наявність обов`язку про прийняття особи за переведенням; наявність специфічних кваліфікаційних вимог до посади; знаходження державного службовця на військовій службі за контрактом (том 1 арк. спр. 214).

Головою комісії з реорганізації Кремінської та Попаснянської РДА листом від 08 грудня 2021 року № 367 повідомлено суд про відсутність з 01 січня 2021 року затвердженого штатного розпису та вакантних посад, а також про відсутність з 29 липня 2021 року будь-якого фінансування у зв`язку із перебуванням Кремінської РДА в стадії припинення (том 1 арк. спр. 215).

Згідно з роз`ясненнями Національного агентства України з питань державної служби щодо процедури вивільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, що:

при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком (роз`яснення від 20 лютого 2020 року № 86р/з);

при звільненні державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, відповідно до пункту 1 чи пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, положення статті 49-2 Кодексу законів про працю України не застосовуються (роз`яснення від 20 лютого 2020 року № 86р/з);

оновлені положення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII з 06 березня 2021 року передбачають обов`язок суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII пропонувати державному службовцю відповідну посаду з урахуванням положень абзацу другого частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII (роз`яснення від 15 березня 2021 року № 132-р/з);

процедура вивільнення, розпочата і не завершена до набрання чинності Законом № 1285-ІХ, завершується згідно із законодавством, яке діяло на момент початку такої процедури, тобто, якщо державного службовця в установленому порядку повідомлено про звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII і таке звільнення не відбулось до 01 березня 2021 року, суб`єкт призначення або керівник державної служби не має обов`язку пропонувати цьому державному службовцю іншу посаду відповідно до чинної частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII (роз`яснення від 15 березня 2021 року № 132-р/з);

водночас, державний службовець, в тому числі якого попереджено про звільнення, з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на іншу посаду державної служби в порядку, визначеному статтею 41 Закону № 889-VIII (роз`яснення від 15 березня 2021 року № 132-р/з);

особою, уповноваженою на попередження державного службовця про наступне звільнення та прийняття рішення про таке звільнення є керівник державної служби або суб`єкт призначення (роз`яснення від 16 січня 2021 року № 125-р/з);

про наступне вивільнення державних службовців апарату райдержадміністрації попереджає керівник апарату цієї адміністрації, а державних службовців структурного підрозділу райдержадміністрації зі статусом юридичної особи публічного права керівник цього структурного підрозділу; зазначених керівників державної служби у такому випадку про наступне вивільнення попереджає суб`єкт призначення голова відповідної райдержадміністрації; вказані посадові особи, які попереджали державних службовців райдержадміністрації про наступне вивільнення, також приймають рішення про їх звільнення (роз`яснення від 16 січня 2021 року № 125-р/з);

зважаючи на повноваження комісій з реорганізації райдержадміністрацій щодо забезпечення організації заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються, такі заходи можуть бути спрямовані на переведення таких державних службовців до райдержадміністрацій новоутворених районів або інших державних органів (роз`яснення від 16 січня 2021 року № 125-р/з) (том 1 арк. спр. 174-175, 176-177, том 2 арк. спр. 14-16).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу адміністративний суд, не втручаючись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо оптимізації структури та чисельності працівників, у відповідності із вимогами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України має перевірити, чи прийнято таке рішення із дотриманням визначених цією нормою критеріїв, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною третьою статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (частина четверта статті 105 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з частиною другою статті 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) (тут і надалі положення наведені в редакції, чинній на час попередження позивача про звільнення 02 лютого 2021 року) підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Частиною четвертою статті 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Відповідно до частини четвертої статті 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Статтею 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Статтею 49-2 КЗпП України визначено порядок вивільнення працівників, а саме:

- про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (частина перша);

- при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (частина друга);

- одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України Про зайнятість населення, власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (частина третя);

- вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України Про державну службу, здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей:

про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів;

у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті;

не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень (частина шоста).

Частинами першою, другою статті 1 Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу (далі Закон № 889-VIII) (тут і надалі положення наводяться в редакції, чинній на час попередження позивача про звільнення 02 лютого 2021 року) визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частинами другою та третьою статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

У разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87 Закону № 889-VIII).

Законом України від 23.02.2021 № 1285-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби, який набрав чинності з 06 березня 2021 року, частину третю статті 87 Закон № 889-VIII викладено в такій редакції: Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Згідно з підпунктом 12 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ Про утворення та ліквідацію районів постановлено утворити у Луганській області, зокрема Сєвєродонецький район (з адміністративним центром у місті Сєвєродонецьк) у складі територій Гірської міської, Кремінської міської, Лисичанської міської, Попаснянської міської, Рубіжанської міської, Сєвєродонецької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У підпункті 12 пункту 3 цієї Постанови визначено ліквідувати у Луганській області, зокрема Кремінський район.

В абзацах четвертому та п`ятому пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій визначено: утворити районні державні адміністрації в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, як нові юридичні особи публічного права згідно з додатком 2; здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім цього пункту, згідно з додатком 3.

До переліку районних державних адміністрацій, що утворюються як нові юридичні особи публічного права, який є додатком 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р, включено Сєвєродонецьку райдержадміністрацію Луганської області.

В перелік районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, утворених як нові юридичні особи публічного права, який є додатком 3 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р, включені Кремінська та Попаснянська райдержадміністрації, які приєднуються до Сєвєродонецької райдержадміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1321 затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (далі Порядок № 1321).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1321 цей Порядок визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України.

Дія цього Порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів підлягають утворенню та/або реорганізації (пункт 2 Порядку № 1321).

Пунктом 6 Порядку № 1321 визначено, що у разі відсутності райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району, до території якого включаються ліквідовані райони, утворення відповідної райдержадміністрації здійснюється шляхом утворення нової юридичної особи публічного права з подальшим приєднанням до неї райдержадміністрацій ліквідованих районів, території яких було включено до складу відповідного новоутвореного району.

Перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації (абзаци перший та третій пункту 7 Порядку № 1321).

Згідно з абзацами першим та третім пункту 8 Порядку № 1321 перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі утворення райдержадміністрації на території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Підпунктом 1 пункту 12 Порядку № 1321 визначено, що голова облдержадміністрації утворює комісії з реорганізації та затверджує їх персональний склад протягом 20 робочих днів з дня прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України про утворення та реорганізацію райдержадміністрацій.

У пункті 13 Порядку № 1321 визначено, що комісія з реорганізації забезпечує: здійснення державної реєстрації утворення райдержадміністрації новоутвореного району як юридичної особи публічного права (підпункт 1); здійснення державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи публічного права в результаті реорганізації шляхом приєднання (підпункт 2); здійснення державної реєстрації припинення відповідних райдержадміністрацій (підпункт 11); організацію заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються (підпункт 13).

Згідно з пунктом 17 Порядку № 1321 фінансування заходів, пов`язаних з утворенням та реорганізацією райдержадміністрацій, їх структурних підрозділів із статусом юридичної особи публічного права, здійснюється в межах коштів, передбачених на здійснення виконавчої влади законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Судом встановлено, що на виконання постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р розпочато процедуру утворення Сєвєродонецька РДА, як нової юридичної особи публічного права, та реорганізацію Попаснянської та Кремінської РДА шляхом приєднання до Сєвєродонецької РДА, з метою чого розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 15 січня 2021 року № 7 створено комісію з реорганізації (приєднання) Кремінської та Попаснянської райдержадміністрацій.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені записи: 18 січня 2021 року про рішення щодо припинення Кремінської РДА в результаті її реорганізації та 10 березня 2021 року про створення Сєвєродонецька РДА.

Листом Луганської облдержадміністрації від 29 січня 2021 року № 01/01.01-3100478 доведено до відома, зокрема, Кремінської РДА про попередження державних службовців про наступне звільнення в межах доведеної штатної чисельності Сєвєродонецької РДА.

У зв`язку з реорганізацією Кремінської РДА позивачу під підпис вручено повідомлення від 02 лютого 2021 року № 28-1/213 про наступне звільнення з посади.

Судом встановлено, що позивачу одночасно з повідомленням про наступне звільнення не запропоновано жодних посад державної служби в новоствореній Сєвєродонецькій РДА, до якої внаслідок реорганізації приєднується Кремінська РДА.

Згодом позивача за розпорядженням голови райдержадміністрації звільнено з державної служби в Кремінській РДА на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII у зв`язку з реорганізацією Кремінської РДА.

Під час звільнення позивача з державної служби йому також не запропоновано рівнозначних або нижчих посад в Сєвєродонецькій РДА.

Відповідач та співвідповідач стверджують про відсутність такого обов`язку у Кремінської РДА через відсутність затвердженого на 2021 рік штатного розпису для Кремінської РДА та не можливість пропонувати будь-які посади в Сєвєродонецькій РДА - іншій юридичній особі публічного права.

Суд з цими твердженнями відповідача та співвідповідача погодитися не може з наступних підстав, що згідно з положеннями статті 104 Цивільного кодексу України, Порядку № 1321 новостворена Сєвєродонецька РДА з моменту її реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є правонаступником всіх повноважень, прав та обов`язків (публічне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, зокрема й Кремінської РДА, до якої за переведенням в межах штатного розпису новоствореної юридичної особи мають бути працевлаштовані працівники райдержадміністрацій, що припиняються.

На користь таких висновків суду свідчить й зміст листа Луганської облдержадміністрації від 29 січня 2021 року № 01/01.01-3100478, в якому зазначено про необхідність звільнення працівників райдержадміністрацій в межах доведеної шатної чисельності Сєвєродонецької РДА.

При цьому, організація та вжиття заходів щодо переведення працівників райдержадміністрацій, що реорганізуються, до новоствореної райдержадміністрації згідно з пунктом 13 Порядку № 1321 віднесені саме до повноважень комісії з реорганізації Попаснянської та Кремінської РДА.

Оскільки процедура звільнення державних службовців за пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII не визначена цим Законом, субсидіарно застосовуються відповідні норми Кодексу законів про працю України, а саме статті 36, 40 та 49-2 КЗпП України.

В свою чергу, частиною четвертою статті 36 КЗпП України встановлено, що, у разі реорганізації підприємства, за загальним правилом дія трудового договору працівника продовжується.

Тобто, припинення трудового договору з підстави реорганізації підприємства можливе лише у разі, якщо внаслідок такої реорганізації відбувається скорочення чисельності або штату працівників, що унеможливлює переведення всіх працівників юридичної особи, що реорганізується, до новоствореної юридичної особи.

В такому випадку є застосовними положення пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Тож у випадку фактичного скорочення займаної державним службовцем посади в райдержадміністрації, що припиняється, йому має бути запропонована рівноцінна посада, передбачена штатним розписом новоствореної райдержадміністрації, а в разі, якщо на таку посаду претендують також інші державні службовці, суб`єкт призначення зобов`язаний провести порівняльний аналіз продуктивності їхньої праці і кваліфікації з метою визначення державного службовця, який має переважне право на залишення на роботі, як це передбачено частиною першою статті 42 КЗпП України.

У процесі цього аналізу, як правило, враховуються такі обставини, як: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалої тимчасової непрацездатності, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо.

Інша вакантна робота, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації і досвіду пропонується в разі відсутності рівноцінної посади.

Рівень кваліфікації визначається в залежності від освіти працівника та здобутих ним навичок під час виконання робіт за певною спеціальністю, а продуктивність праці вимірюється певними виробничими (службовими) показниками.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників.

Тобто у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише за умови встановлення, що у всіх працівників є рівні умови продуктивності праці і кваліфікації, можна аналізувати, хто з них має переважне право на залишення на роботі згідно з частиною другою статті 42 КЗпП України.

Крім того, при проведенні вивільнення орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року та від 08 липня 2020 року у справі 2а-9821/11/2670, від 11 липня 2018 року у справі №816/1232/17, від 15 травня 2020 року у справі №П/811/2408/15, від 09 липня 2020 року у справі № 809/2894/13-a.

В свою чергу, при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи попереджений вивільнюваний працівник за 30 календарних днів до наступного вивільнення.

Відповідачем та співвідповідачем суду не надано жодних доказів, що Кремінська РДА (комісія з реорганізації Попаснянської та Кремінської РДА) вживала заходів щодо визначення державних службовців з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці з метою їх переведення до Сєвєродонецької РДА на рівнозначні чи нижчі посади державної служби, у тому числі й позивача, що на думку суду свідчить про порушення процедури звільнення ОСОБА_1 .

Твердження відповідачів, що положення Кодексу законів про працю України в частині переважного права на залишення на роботі не поширюються на державних службовців, на думку суду, не змінює тих обставин, що адміністративні процедури, які відбуваються в державі мають бути прозорими і зрозумілими, що є ефективним запобіжником державному свавіллю.

У свою чергу, відповідачі не змогли повідомити суду, яким чином відбувалося визначення державних службовців, що підлягали переведенню до Сєвєродонецька РДА, у порівнянні з іншими працівниками райдержадміністрації, що звільнені з державної служби.

Щодо відсутність за частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII в редакції, чинній на час попередження позивача про наступне звільнення, обов`язку щодо пропозиції державному службовцю іншої рівнозначної чи нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, суд вважає за необхідне звернути увагу, що на час вручення позивачу попередження був відсутній штатний розпис Сєвєродонецька РДА.

Штатний розпис Сєвєродонецької РДА, введений в дію з 10 березня 2021 року, затверджений за розпорядженням голови райдержадміністрації від 23 березня 2021 року № 8.

Тобто, тільки після 23 березня були створені відповідні посади в Сєвєродонецькій РДА та виникла можливість пропонувати державним службовцям будь-які посади в новоствореній РДА.

На час затвердження штатного розпису та звільнення позивача з державної служби, частина третя статті 87 Закон № 889-VIII вже викладена в іншій редакції, якою встановилено суб`єкту призначення або керівнику державної служби обов`язок пропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або нижчу посаду державної служби, а також обов`язок врахування переважного права на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Також положення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII доповнено імперативною нормою, що державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Відповідач та співвідповідач заперечують проти застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII в редакції Закону № 1285-ІХ з огляду на незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, закріплену в статті 58 Конституції України.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зауважує, що створення відповідних посад в Сєвєродонецькій РДА, а також звільнення позивача мали місце вже під час дії частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII, в редакції Закону № 1285-ІХ, тому суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідач мав запропонувати позивачу рівнозначну або нижчу посаду державної служби в Сєвєродонецькій РДА, а також вжити заходів щодо встановлення переважного права позивача в залишенні на роботі, чого ним не зроблено.

Оскільки суду не доведено дотримання Кремінською РДА (комісією з реорганізації Попаснянської та Кремінської РДА) процедури звільнення позивача з державної служби, суд дійшов висновку, що розпорядження голови Кремінської РДА від 29 березня 2021 року № 18к Про звільнення ОСОБА_2 не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

В свою чергу, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Датою поновлення позивача на посаді є 01 квітня 2021 року, оскільки день звільнення вважається останнім робочим днем.

Відсутність відповідного фінансування та штатного розпису в Кремінській РДА, про яку повідомляє відповідач, не може бути перешкодою в поновленні позивача на роботі, з якої він незаконно звільнений.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом з пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до довідки Кремінської РДА від 22 червня 2021 року № 01-27-350 про заробітну плату ОСОБА_1 за січень-лютий 2021 року, позивачем у січні 2021 року отримано заробітну плату в загальній сумі 11786,26 грн за відпрацьованих 19 робочих днів, у тому числі: оклад 7400,00 грн, надбавка за ранг 600,00 грн, надбавка за вислугу років 3700,00 грн, індексація 86,26 грн; у лютому 2021 року отримано заробітну плату в загальній сумі 11351,82 грн за відпрацьованих 16 робочих днів, у тому числі: оклад 5920,00 грн, надбавка за ранг 480,00 грн, надбавка за вислугу років 2960,00 грн, відпускні за 6 днів 1922,81 грн, індексація 69,01 грн (том 1 арк. спр. 80).

До обрахунку середньоденної заробітної плати відповідно до Порядку № 100 судом не враховується відпускні за 6 днів у сумі 1922,81 грн.

Відповідно, судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 606,15 грн (21215,27 грн (заробітна плата за 2 місяця, що передували місцю звільнення) : 35 (кількість робочих днів, відпрацьованих позивачем протягом 2 місяців, що передували місяцю звільнення)).

Оскільки день звільнення (31 березня 2021 року) є останнім робочим днем позивача, то період вимушеного прогулу розпочинається з наступної дати, що слідує за днем звільнення, в даному випадку це 01 квітня 2021 року.

Отже вимушений прогул позивача слід обраховувати з 01 квітня 2021 року по день ухвалення судового рішення 12 січня 2022 року, що складає 196 робочих днів.

Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 118805,40 грн (606,15 грн х 196 робочих днів), який підлягає стягненню з Кремінської РДА на користь позивача.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, Кремінська РДА, як податковий агент відповідно до норм Податкового кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зобов`язана виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 13335,30 грн підлягає негайному виконанню. Сума стягнення, що підлягає виконанню обрахована судом, виходячи з 22 робочих днів квітня 2021 року (місяця наступного за місяцем звільнення позивача).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав суд зауважує, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи, що самі по собі дії Кремінська РДА, вчинені останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, не тягнуть для позивача настання будь-яких наслідків, а їх настання пов`язано саме із прийняттям розпорядження від 29 березня 2021 року № 18к про звільнення позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування цього розпорядження, а також поновлення позивача на посаді, з якої його незаконно звільнено з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно такий спосіб захисту прав позивача як визнання протиправними дій Кремінської РДА щодо звільнення позивача жодним чином не сприятиме їх відновленню, тобто не є ефективним, тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Сєвєродонецької районної державної адміністрації Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/2419/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/2419/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко