Справа № 300/208/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/208/24 пров. № А/857/2055/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року про відмову в забезпеченні позову у справі №300/208/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади, Державного реєстратора ЦНАП Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області Чемерис Уляни Михайлівни, за участю третьої особи на стороні Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади - КП Сільськогосподарське підприємство "Підзамча" Коршівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя в 1-й інстанції Гомельчук С. В.,

дата ухвалення судового рішення 12 січня 2024 року,

місце ухвалення судового рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади, Державного реєстратора ЦНАП Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади - КП Сільськогосподарське підприємство "Підзамча" Коршівської сільської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати Рішення Коршівської сільської ради №101-VIII/2021 від 29 січня 2021 року про передачу в постійне користування земельних ділянок площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча» Коршівської сільської ради; визнати незаконним та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права постійного користування земельних ділянок КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча» Коршівської сільської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: номер запису про інше речове право 40601378, на земельну ділянку площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076; номер запису про інше речове право 40607948, на земельну ділянку площею 1,25 га, кадастровий номер :03:021:0075; визнати протиправною бездіяльність Коршівської сільської ради, у зв`язку із неприйняттям нею жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України на подані заяви позивача; зобов`язати Коршівську сільську раду Коршівської територіальної громади розглянути заяви ОСОБА_1 , а саме: заяву від 29 грудня 2020 року, зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за №Ф 371 від 29 грудня 2020 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Лісна Слобідка Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано- Франківської області для передачі її у власність ОСОБА_1 ; заява від 29 грудня 2020 року (як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_3 ) зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за №Ф-372 від 29 грудня 2020 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Лісна Слобідка Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області для передачі її у власність ОСОБА_3 , на черговому засіданні сесії Коршівської сільської рали Коршівської територіальної громади та прийняти по них рішення в порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України.

Крім того позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 для ведення особистого селянського господарства, заборонити вчиняти будь-які дії у відношенні даних земельних ділянок до набрання судовим рішення законної сили.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що невжиття зазначених у заяві про забезпечення позову заходів унеможливить у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та утруднить використання спірних земель за призначенням, оскільки Коршівська сільська рада, Коршівської територіальної громади наділена повноваженнями щодо зміни цільового призначення землі, може змінити статус спірних земель, здійснити їх поділ, відчуження чи передачу у користування іншим особам. Зазначає, що про ймовірність вчинення таких дій сільською радою свідчить той факт, що відповідачем уже надано дозвіл КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча»» Коршівської сільської ради на зміну цільового призначення даних земельних ділянок, що підтверджується копією рішення Коршівської сільської ради № 101/УІП-2021 від 29 січня 2021 року. При цьому, станом на 22 грудня 2020 року відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки площею 1,25 га, кадастровий номер :03:021:0075 та земельної ділянки площею 1,2830 га кадастровий номер :03:021:0076 - для ведення особистого селянського господарства. Цей факт підтверджується також і витягом із сайту Головного управління Держегокадастру в Івано-Франківській області. Тобто Коршівською сільською радою здійснено ряд неприпустимих порушеннь земельного законодавства щодо незаконної передачі в постійне користування даних земельних ділянок. Звертає увагу на те, що відповідно до документації із землеустрою, які розроблялися на замовлення ОСОБА_1 здійснювалася розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення із земель запасу код КВЦПЗ 16.00 на землі для ведення особистого селянського господарства код КВЦПЗ 01.03., що відповідно до ст.20 ЗК України передбачало подальше затвердження даного проекту, а тільки потім можливість передачі даних земельних ділянок у власність чи користування. Також зауважує, що зміна цільового призначення земельних ділянок площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076, та площею - 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 за період розгляду судового спору, призведе до втрати нею наявного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, вважає, що у цій справі існують підстави, визначені ч.2 ст.150 КАС України для вжиття заходів забезпечення позову. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзиви на апеляційну скаргу іншими учасниками справи подані не були. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення ст.312 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 не може бути видом (способом) забезпечення позову, оскільки такий вид (спосіб) не передбачений частиною 1 статті 151 КАС України; крім того позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження зазначених земельних ділянок, а також до заяви не додано та не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження надання відповідачем третій особі дозволу на зміну цільового призначення земельних ділянок, про що стверджує позивач, а тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо таке буде прийнято на користь позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.1, 2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Крім того, забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Необхідно зазначити, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити чи наявна хоча б одна з передбачених ч.2 ст.150 КАС України обставин та оцінити чи не призведе застосований судом захід забезпечення позову до заподіяння ще більшої шкоди, ніж та, якої можна запобігти шляхом його застосування.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади, Державного реєстратора ЦНАП Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні Коршівської сільської ради Коршівської територіальної громади - КП Сільськогосподарське підприємство "Підзамча" Коршівської сільської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати Рішення Коршівської сільської ради №101-VIII/2021 від 29 січня 2021 року про передачу в постійне користування земельних ділянок площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча» Коршівської сільської ради; визнати незаконним та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права постійного користування земельних ділянок КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча» Коршівської сільської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: номер запису про інше речове право 40601378, на земельну ділянку площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076; номер запису про інше речове право 40607948, на земельну ділянку площею 1,25 га, кадастровий номер :03:021:0075; визнати протиправною бездіяльність Коршівської сільської ради, у зв`язку із неприйняттям нею жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України на подані заяви позивача; зобов`язати Коршівську сільську раду Коршівської територіальної громади розглянути заяви ОСОБА_1 , а саме: заяву від 29 грудня 2020 року, зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за №Ф 371 від 29 грудня 2020 року, про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с.Лісна Слобідка Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано- Франківської області для передачі її у власність ОСОБА_1 ; заява від 29 грудня 2020 року (як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_3 ) зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції за №Ф-372 від 29 грудня 2020 року, про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Лісна Слобідка Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області для передачі її у власність ОСОБА_3 , на черговому засіданні сесії Коршівської сільської рали Коршівської територіальної громади та прийняти по них рішення в порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на земельну ділянку площею 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075 та встановити заборону державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області та його відділам, будь-які дії, спрямовані на скасування чи зміну державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі з вказаними вище кадастровими номерами та площами, заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинити будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо зазначених земельних ділянок, а також інші дії, заборонити КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча»» Коршівської сільської ради в період розгляду судового спору до набрання рішенням законної сили користуватись переданими Коршівською сільською радою Коршівської територіальної громади Івано-Франківської області земельними ділянками на праві постійного користування та вчиняти будь-які дії щодо вирощування будь- яких сільськогосподарських культур на земельних ділянках площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, у абзаці 1 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 №2 вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею - 1,2830 га, кадастровий номер :03:021:0076 та площею 1,2500 га, кадастровий номер :03:021:0075, не може бути видом (способом) забезпечення позову, оскільки такий вид (спосіб) не передбачений частиною 1 статті 151 КАС України.

Крім того, до заяви не додано та не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження надання Коршівською сільською радою Коршівської територіальної громади КП «Сільськогосподарському підприємству «Підзамча» дозволу на зміну цільового призначення земельних ділянок, а тому покликання апелянта про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вимога позивача про заборону КП «Сільськогосподарське підприємство «Підзамча» Коршівської сільської ради в період розгляду судового спору до набрання рішення законної сили користуватися переданими Коршівською сільською радою Коршіськогої ТГ Івано-Франківської області земельними ділянками на праві постійного користування та вчиняти будь - які дії щодо вирощування будь - яких сільськогосподарських культур на земельних ділянках є необгрунтованою, оскільки позивачем не доведено, яким чином заборона такого користування земельною ділянкою унеможливить у подальшому виконання рішення суду чи ускладнить використання спірних земельних ділянок за призначенням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постійні землекористувачі не можуть на власний розсуд передати іншій особі в користування (оренду, емфітевзис) земельну ділянку, отриману в постійне користування (в силу характеристик цього правового титулу користування землею). Передавати в оренду земельну ділянку, отриману на праві постійного користування, не можна.

Визначальним для забезпечення позову є належне обґрунтування та надання належних доказів на підтвердження тих обставин, що невжиття таких заходів забезпечення утруднить виконання рішення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 ґрунтується виключно на припущеннях заявника, нею не обґрунтовано належним чином необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.236, 242, 243, 246, 250, 308, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року про відмову в забезпеченні позову у справі №300/208/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.