Справа № 500/2110/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2110/24

12 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юк П.М., розглянувши заяву Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" до Микулинецької селищної ради про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" 09.04.2024 звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Микулинецької селищної ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 27.03.2024 №2772 "Про реорганізацію підприємства".

10.04.2024 від Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" до Микулинецької селищної ради про визнання протиправними та скасування рішення шляхом:

зупинення дії рішення сорок шостої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 27.03.2024 № 2772 "Про реорганізацію підприємства" щодо реорганізації Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" () шляхом приєднання до Комунального підприємства Миклинецької селищної ради "Комунпобутсервіс" () до набрання законної сили відповідним судовим рішенням;

заборони Микулинецькій селищній раді, посадовим особам Микулинецької селищної ради та виконавчим органам Микулинецької селищної ради, а також третім особам, здійснювати дії щодо реорганізації юридичної особи - Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" () шляхом приєднання до Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Комунпобутсервіс" () до набрання законної сили відповідним судовим рішенням;

заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" щодо Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" (), а саме: вносити зміни до відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи на виконання рішення сорок шостої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 27.03.2024 № 2772 "Про реорганізацію підприємства", до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Дана заява обґрунтована тим, що 03.04.2024 Комунальному підприємству Микулинецької селищної ради "Дружба" стало відомо, що Микулинецька селищна рада звернулася до державного реєстратора щодо виконання рішення №2772 від 27.03.2024 та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про те, що Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" () у розділі "Дані про перебування юридичної особи в процесі припинення" вказано: "В стані припинення, 28.03.2024, 012000806, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації", а у розділі "Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог" вказано: "Вимоги кредиторів розглядаються до: 29.05.2024".

Зазначено, що Микулинецька селищна рада вказаними діями вживає всіх заходів, щодо припинення юридичної особи Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" (код за ) та вилучення інформації з реєстру.

Зважаючи на такі активні дії Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" ще до закінчення розгляду судової справи та прийняття рішення, з 30.05.24 може бути ліквідоване та вилучене з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що позбавить його права на судовий розгляд гарантований Конституцією України, і взагалі не зможе бути учасником у даній справі (а також будь-яких інших судових справах), так як буде ліквідоване і це призведе до закриття провадження у справі. Також посилається на можливе порушення прав мешканців громади з якими укладено договори на водопостачання, а також призведе до невиконання мобілізаційного завдання згідно договору з Тернопільською районною військовою адміністрацією.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Забезпечення позову це надання заявнику тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову врегульовано главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Суд відзначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову суд повинен досліджувати достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе заявник їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

З системного аналізу наведених вище процесуальних норм слідує, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною 2 статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція щодо необхідності подання відповідних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 640/19275/18, від 01 червня 2022 року у справі № 380/4273/21.

Як слідує із позовної заяви, Микулинецькою селищною радою 27.03.2024 прийнято рішення № 2772 "Про реорганізацію підприємства", яким вирішено реорганізувати Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" () шляхом приєднання до комунального підприємства Миклинецької селищної ради "Комунпобутсервіс ().

Зі змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову слідує, що Комунальне підприємство Микулинецької селищної ради "Дружба" вважає, що активні дії Микулинецької селищної ради щодо виконання оскаржуваного рішення від 27.03.2024 №2772 призведуть до його ліквідації та вилучення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що, в свою чергу, позбавить його права на судовий розгляд гарантований Конституцією України, і підприємство взагалі не зможе бути учасником у даній справі (а також будь-яких інших судових справах), так як буде ліквідоване і це призведе до закриття провадження у справі.

Щодо наведеного, суд зазначає, що ліквідація - це форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права й обов`язки.

Реорганізація - це інша форма припинення юридичної особи. Реорганізація може здійснюватися злиттям, приєднанням, поділом, відокремленням та перетворенням юридичної особи за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Під час реорганізації юридична особа теж припиняється, але всі її права й обов`язки у порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Суд зауважує, що у даному випадку має місце саме реорганізація Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" () шляхом приєднання до комунального підприємства Миклинецької селищної ради "Комунпобутсервіс" (), із переходом його прав та обов`язків до вказаної юридичної особи у порядку правонаступництва, а не його ліквідація з повним припиненням всіх прав і обов`язків.

Отже, аналіз наведеного, спонукає до формування висновку проте, що будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам жителів Микулинецької селищної громади, чи виконанню мобілізаційного завдання, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником до заяви про забезпечення позову не було надано.

Суд зауважує, що безумовно, рішення чи діяння суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення (діяння) можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які стосуються прав та інтересів заявника, та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Беручи до уваги вищевикладене, суд підсумовує, що заявником належними та допустимими доказами не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача від 10.04.2024 про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства Микулинецької селищної ради "Дружба" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі №500/2110/24.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена і підписана 12 квітня 2024 року.

Суддя Баб`юк П.М.