Справа № 380/21167/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Львівсправа № 380/21167/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: Кохан Є.М.

відповідача: представник Фабін Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування наказу та записів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 (Відповідач), в якому, із урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- витребувати у військової частини НОМЕР_1 оригінал наказу № 225 від 01 вересня 2023 року та інші документи щодо обґрунтування пред`явленого правопорушення ОСОБА_1 для огляду і аналізу в суді;

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом № 225 від 01 вересня 2023 року дисциплінарного стягнення «догана»;

- скасувати п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 01 вересня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани»;

- скасувати записи про накладення дисциплінарного стягнення «догана» в службовій картці та особовій справі ОСОБА_1 , яка знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 оголошено «догану». Дане дисциплінарне стягнення позивач уважає протиправним, незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Так, відповідачем в порушення вимог ст. ст. 83-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не проведено службове розслідування, в якому мають бути встановлені вина, докази і склад правопорушення.

Позивач зазначає, що для притягнення особи до відповідальності за будь-яке правопорушення має бути обов`язково встановлено: обставини (час) і наслідки виникнення недоліків в діяльності військовослужбовця; конкретні дії чи бездіяльність, що призвели до правопорушення, чи які сприяли шкідливим наслідкам або створювали іншу загрозу; наявність причинного зв`язку між виявленими порушеннями, з приводу яких було призначено службове розслідування, та неправомірними діями; конкретні неправомірні дії позивача; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання мною службових обов`язків.

На переконання позивача, жодного правового аргументу відповідачем наведено не було, а обвинувачення є голослівним.

В додаткових поясненнях позивач також зазначив, що відповідачем не підтверджено факту доведення йому розпорядження вищого органу («цивільний одяг») і наказу командира («сорочка і штани»). Позивач стверджує, що жодних розпоряджень та наказів відповідача відносно визначення форми одягу у вигляді «сорочка і штани» йому доведено не було.

Саме тому позивач просить визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом № 225 від 01 вересня 2023 року дисциплінарного стягнення «догана», скасувати п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 01 вересня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани», а також скасувати записи про накладення дисциплінарного стягнення «догана» в службовій картці та особовій справі ОСОБА_1 , яка знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві та письмових поясненнях проти позову заперечив з підстав, що на виконання розпоряджень органів військового управління, усним наказом (розпорядженням) командира військової частини НОМЕР_1 визначено відповідну форму одягу про дотримання якої неодноразово доводилось до військовослужбовців на шикуваннях особового складу та нарадах військової частини починаючи з дня надходження розпорядження до військової частини НОМЕР_1 , а саме з 31.05.2023 року.

Водночас, 21.08.2023 року в пункті постійної дислокації командиром військової частини НОМЕР_1 в присутності начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт неналежного виконання наказу (розпорядження) старшого начальника (порушення визначеної форми одягу) військовослужбовцями військової частини, в тому числі позивачем, яким в усній формі оголошено догану та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено в підсумковому наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225.

Відповідач зазначає, що позивач не міг не знати про суть порушення та покарання, адже дисциплінарне стягнення йому оголошувалось особисто командиром військової частини НОМЕР_1 та до його відома доводилось, в чому полягає порушення ним військової дисципліни.

Відповідач стверджує, що відповідно до закріпленого у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України та Статуті внутрішньої служби Збройних Сил України принципу єдиноначальності в діяльності Збройних Сил України та дискреційності повноважень керівника в процесі реалізації ним управлінських функцій, відповідачу належить законне право за своїм внутрішнім переконанням обирати той чи інший вид передбаченого законом дисциплінарного стягнення, накладення якого він вважає найбільш прийнятним уданих конкретних правовідносинах.

Відповідач зазначив, що згідно з ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було прийнято внаслідок виявлення командиром військової частини факту неналежного виконання його наказу/розпорядження та порушення позивачем вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують військовослужбовця неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Внаслідок чого винесено спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 01 вересня 2023 року відповідно до п. 4 якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани».

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 13 вересня 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху.

Ухвалою судді від 29 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року витребувано у військової частини НОМЕР_1 усі докази (в тому числі матеріали службового розслідування), які слугували підставою для видання оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 225 від 01 вересня 2023 року, та належним чином засвідчену копію службової картки (послужного списку) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року постановлено розгляд адміністративної справи № 380/21167/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування наказу та записів здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Викликано у судове засідання як свідків командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Суд заслухав пояснення позивача та представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та здійснив допит свідків, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старший офіцер відділення спеціальних дій загону спеціальних дій, військове звання майор.

21.08.2023 року в пункті постійної дислокації командиром військової частини НОМЕР_1 в присутності начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт неналежного виконання наказу (розпорядження) старшого начальника (порушення визначеної форми одягу) позивачем, якому в усній формі оголошено догану та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225.

Так, відповідно до п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць», з метою підтримання стану служби військ, організації і несення чергової служби у військовій частині на належному рівні, наказано за низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника оголосити догану старшому офіцеру відділення спеціальних дій загону спеціальних дій майору ОСОБА_4 .

Стягнення у вигляді «догана» відображено у розділі ІІ «Стягнення» Службової картки ОСОБА_1 (а.с. 21).

Вважаючи наказ незаконним, в частині, що стосується безпосередньо позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд застосував наступні норми права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (пункт 3), який продовжувався і триває до сьогодні.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Суд враховує, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, зі змінами та доповненнями (далі - Дисциплінарний статут).

Приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Положеннями наведених правових норм встановлено, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, сумлінному і чесному виконанню військового обов`язку, службових обов`язків, доручених за посадою, а також визначеними статутами Збройних Сил України, відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Крім того, підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби регламентовано Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ «Підстави призначення та предмет службового розслідування» Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Таким чином, положення як Дисциплінарного статуту, так і Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України передбачено можливість, а не обов`язок командира призначити службове розслідування перед накладенням на підлеглого дисциплінарного стягнення. Наведена правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 460/1061/21, яку суд враховує в силу імперативних норм ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм слідує, що про накладення дисциплінарного стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Отже, дисциплінарне стягнення може бути оголошено усно. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.01.2024 у справі №460/13859/21.

Стосовно доводів позивача щодо протиправних дій командира військової частини НОМЕР_1 стосовно притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом № 225 від 01 вересня 2023 року дисциплінарного стягнення «догана» без проведення службового розслідування, суд враховує наступне.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено наданими поясненнями учасників справи, 21.08.2023 року в пункті постійної дислокації командиром військової частини НОМЕР_1 в присутності начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт неналежного виконання наказу (розпорядження) старшого начальника (порушення визначеної форми одягу) позивачем, якому в усній формі оголошено догану та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено в п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугувало порушення форми одягу, яка була визначена резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 : «Визначаю форму одягу штани і сорочка. Начальнику штабу заступнику командира військової частини НОМЕР_1 довести до 100% особового складу», накладеною 31.05.2023 на розпорядженні начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2023 року (а.с. 64).

При цьому, позивач не заперечив факт перебування на території військової частини у цивільному одязі, наведені обставини підтверджені і показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте не у формі одягу, яка була визначена командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно наведеної вище резолюції.

Отже, аналіз наведених вище законодавчих норм та встановлених судом обставин дає підстави для висновку, що відповідачу відповідно положення як Дисциплінарного статуту, так і Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України надано можливість, а не обов`язок призначити службове розслідування перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення, більше того таке дисциплінарне стягнення може бути оголошено усно.

Також суд уважає слушними покликання відповідача на вимоги статті 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка регламентує, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: - наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; - наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; - забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відтак, такі доводи позивача суд відхиляє як помилкові, а тому підстави для задоволення позовних вимог в частині протиправних дій командира військової частини НОМЕР_1 стосовно притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у суду відсутні.

Водночас, не заперечуючи право командира накладати дисциплінарні стягнення усно, без проведення службового розслідування, яке оголошується особисто, суд звертає увагу, що положеннями частини другої статті 77 КАС України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено судом вище, відповідно до п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць», з метою підтримання стану служби військ, організації і несення чергової служби у військовій частині на належному рівні, наказано за низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника оголосити догану старшому офіцеру відділення спеціальних дій загону спеціальних дій майору ОСОБА_4 .

Водночас, позивач стверджував, що резолюція командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка» не була до нього доведена і про таку форму одягу йому не було відомо.

Відповідач на спростування таких доводів вказав, що на виконання розпоряджень органів військового управління, усним наказом (розпорядженням) командира військової частини НОМЕР_1 визначено відповідну форму одягу про дотримання якої неодноразово доводилось до військовослужбовців на шикуваннях особового складу та нарадах військової частини починаючи з дня надходження розпорядження до військової частини НОМЕР_1 , а саме з 31.05.2023 року.

З метою з`ясування даних обставин, судом допитано в якості свідків командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , які підтвердили, що неодноразово доводили до відома військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на шикуваннях особового складу та нарадах військової частини розпорядження вищого командування від 31.05.2023 року щодо цивільної форми одягу.

Аналогічного змісту твердження викладені і у письмових поясненнях військовослужбовців ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Водночас, суду не доведено, з огляду на які обставини слід було би зробити беззаперечний висновок про доведення до особового складу військової частини НОМЕР_1 саме резолюції командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка».

Жодних належних та допустимих доказів стосовно доведення до особового складу військової частини НОМЕР_1 саме резолюції командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка» відповідач суду не надав. Більше того, представник відповідача підтвердив, що жодного обліку та фіксації стосовно доведення до особового складу розпоряджень та наказів вищого керівництва у військовій частині НОМЕР_1 не ведеться та не здійснюється.

З огляду на це суд позбавлений можливості встановити обставини того, що позивачу було доведено до відома саме визначену командиром військової частини НОМЕР_1 форму одягу у вигляді штани і сорочка.

Без доведення цих обставин належними доказами, посилання в п. 4 спірного наказу про низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника майором ОСОБА_6 є недостатнім для висновку про порушення позивачем вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відсутність належних та допустимих доказів ознайомлення та доведення до відома позивача про визначену командиром військової частини НОМЕР_1 форми одягу у вигляді штани і сорочка, виключає підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за недотримання такої форми одягу.

Цей висновок є правовою підставою для констатації того, що пункт 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» прийнято необґрунтовано, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

А тому, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведених вище норм законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача у цій частині, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани», є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні даної справи, суд керується принципами адміністративного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Матеріалами справи підтверджено, що стягнення у вигляді «догана» відображено у розділі ІІ «Стягнення» Службової картки ОСОБА_1 (а.с. 21).

Як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога позивача у спосіб: зобов`язання військову частину НОМЕР_1 внести запис до службової картки ОСОБА_1 про скасування дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 01 вересня 2023 року № 225, на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій, скасування наказу та записів задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести запис до службової картки ОСОБА_1 про скасування дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 01 вересня 2023 року № 225, на підставі рішення суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 12.04.2024.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна