Справа № 620/4374/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2024 року Чернігів Справа № 620/4374/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк» про визнання протиправними та скасування наказу та спеціального дозволу,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з позовом до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк» про визнання протиправними та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 20.10.2016 № 361 у частині надання товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк» спеціального дозволу на користування надрами для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Савинківського родовища та спеціального дозволу на користування надрами № 4792, виданого 31.10.2016 Державною службою геології та надр України товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 дану позовну заяву було залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду: 1) належним чином оформленої позовної заяви з додержанням вимог пунктів 2, 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України; 2) доказів надіслання учасникам справи листом з описом вкладення копій належним чином оформленої позовної заяви та доданих до неї документів; 3) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Вищевказану ухвалу суду було доставлено в електронний кабінет представника позивача 02.04.2024.

В силу пункту 2 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

09.04.2024 від Чернігівської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що прокурором дотримано вимоги процесуального законодавства та матеріального права при визначенні складу сторін у справі. Вказано, що при визначенні ТОВ «Чернігівтехмонтаж Інк» одним із відповідачів враховано, що питання оскарження спеціального дозволу на користування надрами безпосередньо стосується вказаного товариства, його обсягу прав та обов`язків. Також подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так, залишаючи позовну заяву без руху, судом було зазначено, що в позовній заяві позивачем в якості відповідача вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк», натомість позовні вимоги до нього не заявлено, тому позивачу необхідно визначитись з належними позовними вимогами або належними відповідачами у справі.

Суд зазначає, що положення пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вимагають від позивача зазначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому, у разі коли рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі, то така особа має бути залучена до у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Також суд зазначає, що оскільки відповідач у даній справі, Державна служби геології та надр України, розташована у місті Києві, то залучення до участі у справі другого відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк», без відповідних позовних вимог до такого товариства, штучно змінює територіальну підсудність даної справи з Київського окружного адміністративного суду на Чернігівський окружний адміністративний суд.

Враховуючи викладене, вищевказаний недолік позовної заяви не був усунутий заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури.

Також, в поданій заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду керівник Чернігівської обласної прокуратури вказав, що у даній справі прокурор є лише учасником судового процесу, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та не є самостійним позивачем, яким є Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України. Вказує, що право на звернення Міністерства з відповідним позовом до суду виникло лише з часу отримання листа з Чернігівської обласної прокуратури, у якому поінформовано про наявність порушень вимог законодавства при прийнятті оспорюваного наказу та видачі спеціального дозволу на користування надрами.

Суд не приймає до уваги вказані пояснення, зважаючи на наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як вже зазначалося судом в ухвалі від 01.04.2024, у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у випадках звернення до суду суб`єкта владних повноважень (прокурора) відлік строку для звернення до суду цей Кодекс пов`язує з виникненням підстав, що надають йому право на таке звернення. Водночас строки покликані забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів визначеності, і сторонам слід очікувати, що ці норми будуть застосовані.

Враховуючи викладене вище, початок перебігу строку, встановленого для подання до суду позову, стосується всіх суб`єктів, та не пов`язується із відповідними функціями та компетенцією суб`єкта, адже інше призводить до можливості держави через такі дії практично необмежено у часі реалізувати право на звернення до суду за власним волевиявленням.

Таким чином, за своєю правовою природою повідомлення прокурором відповідного суб`єкта владних повноважень про майбутнє звернення прокурора до суду, витребування ним документів для підтвердження підстав представництва в суді не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що направлення прокурором листів до відповідних державних органів щодо здійснення заходів захисту інтересів держави не зупиняє та не перериває перебігу встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Суд вкотре звертає увагу, що визнання за прокурором права звертатися до суду за захистом інтересів держави у трьохмісячний строк, відлік якого розпочинається з дня відмови відповідного державного органу звернутися до суду, може створити можливість для практично необмеженого строку втручання прокурора у приватні відносини і поставити під сумнів стабільність правовідносин. Зазначене свідчить про те, що обчислення строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень пов`язане з виключною правовою проблемою, розв`язання якої є необхідним для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалою суду від 01.04.2024 було встановлено, що заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом був обізнаний ще в березні 2019 року, втім даний позов прокуратурою скеровано до суду лише 22.03.2024, тобто з пропуском визначеного частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Крім того, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду стверджує, що сам факт існування рішення органу державної влади чи поінформованість про таке не може свідчити про обізнаність інших органів державної влади, місцевого самоврядування чи інших осіб, про можливі допущення порушення вимог законодавства при його прийнятті, а наявність порушення законодавства можна виявити лише при системній і детальній перевірці документів, на підставі яких відповідне рішення було прийнято, проте суд наголошує, що при подачі позову у справі № 620/865/19 в березні 2019 року заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури вже було відомо про наявність оскаржуваних наказу та спеціального дозволу.

При цьому, суд зазначає, що проведення заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури листування з Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України не змінює дату обізнаності прокуратури з наявністю підстав для звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, позивачем, до поданої на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2024 заяви, не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Положеннями пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Станом на 12.04.2024 вимоги ухвали суду від 01.04.2024 не були виконані позивачем в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж Інк» про визнання протиправними та скасування наказу та спеціального дозволу повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія БАРГАМІНА