Справа № 460/18397/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/18397/23 пров. № А/857/20742/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року (суддя Нор У.М., м.Рівне) у справі № 460/18397/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить визнати протиправними дії, які полягають у прийнятті рішення від 07.06.2023 №96 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 07.06.2023 №96. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні, зокрема щодо зарахування до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу періодів роботи, що зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 із врахуванням довідок №472 від 23.05.2023, №283-284 від 05.05.2023, виданих виробничим підрозділом "Шахтоуправління Рівненське" Державного унітарного підприємства луганської народної республіки "Республіканська паливна компанія «Східвугілля» та довідок від 23.12.2016 №134, від 23.12.2016 №136-139, виданих ТОВ «ДТЕК Рівенькиантрацит». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за доданими документами до заяви, Головним управлінням до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.06.1991, оскільки відомості про особу, внесені на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, не завірено печаткою підприємства (або печаткою відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Довідка № 283 -288 від 05.05.2023 до уваги не може братися, оскільки видана не визнаною державою, установа на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території в зоні проведення АТО і не є підконтрольними Україні.

Зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору не було взято до уваги, що відповідно до ст. 1 Закону України ''Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України'' від 15.04.2014 №1207 тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною України на яку поширюється дія конституції та законів України. Статтею 9 Закону України ''Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на окупованій території України'' встановлено, що будь-який документ, виданий органами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків.

На підставі вищевикладеного, підстав для призначення пенсії для позивача не має, оскільки документи про підтвердження стажу роботи позивача по Списку № 1 знаходяться на непідконтрольній території та до уваги братися не можуть.

Не зараховано періоди роботи на посадах електрослюсаря підземного, гірничого майстра підземного у 1997-2003 роках згідно уточнюючих довідок № б/н (штампи підприємства не містять інформацію про реєстраційний номер документів та дату їх видачі), виданих ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит.

Пільговий стаж зарахований для ОСОБА_1 згідно відомостей по спеціальному стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії від 31.05.2023 та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 28 років 09 місяців 19 днів з врахуванням пільгового періоду роботи, який становить лише 04 роки.

Позивач відзиву не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2022 року звернувся до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.06.2023 №96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У цьому рішенні вказано, що страховий стаж заявника становить 28 років 9 місяців 19 днів, пільговий стаж за Списком №1 4 роки. За доданими документами, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.06.1991, оскільки відомості про особу, внесені на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, не завірено печаткою підприємства (або печаткою відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ), від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058- IV).

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частиною першою - третьою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

Аналогічна норма міститься в Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Постанова №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.20 Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок № 383).

Згідно з п.3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

З аналізу наведених норм, суд дійшов правильного висновку, що страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено і таке вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , що позивач працював:

Шахта №71 Індустрія з 03.06.1991 по 09.07.1991 прийнятий на час проходження виробничої практики практикантом електрослюсаря чергового з ремонту обладнання, звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ від 27.05.1991 №241-к, від 01.08.1991 №390-к).

Шахта ім.М.В. Фрунзе з 08.01.1992 по 07.05.1992 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею, звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ від 08.01.1992 №6-к, від 11.05.1992 №252).

Рівненське шахтопрохідницьке управління 6 тресту Антрацитвуглебуд з 03.06.1992 прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею (наказ від 03.06.1992 №65к). 20.11.1992 присвоєно 4 розряд підземного електрослюсаря з повним робочим днем (наказ від 20.11.1992 №150к). З 25.10.1993 по 12.01.1994 направлений на курси прохідників в Рівненський УПК (наказ від 25.10.1993). З 01.03.1994 прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем під землею (наказ від 22.02.1994 №17к). З 16.09.1994 по 08.11.1995 переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею, звільнений у зв`язку з призивом до армії (наказ від 19.09.1994 №89к, від 09.11.1995). З 23.11.1995 по 25.04.1994 служба в армії (в/к НОМЕР_2 ).

Трест Антрацитвуглебуд госпрозрахункова спецмонтажна ділянка з 26.05.1997 по 30.09.1998 прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею, звільнений за переведенням до Гірничомонтажного налагоджувального управління №2 тресту Антрацитвуглебуд (наказ від 22.05.1997 №37/к, від 30.09.1998 №142к).

Гірничомонтажне налагоджувальне управління №2 тресту Антрацитвуглебуд з 01.10.1998 прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею, 01.11.1998 переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею (наказ від 01.10.1998 №2-к, від 30.10.1998 №9). З 04.09.2000 за результатами атестації робочих місць з умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (наказ від 04.09.2000 №71). З 10.04.2003 звільнений за угодою сторін (наказ від 10.04.2003).

ООО Аальт-Групп з 01.12.2004 по 30.12.2005 прийняти на постійну роботу виконробом, звільнений за власним бажанням (наказ від 01.12.2004 №35, від 30.12.2005 №45).

ПП Укрбудмайстер з 01.10.2006 по 31.03.2022 прийнятий на посаду заступника директора з виробництва, звільнений за власним бажанням (наказ від 01.10.2006 №2-к, ст.38 КЗпП України).

Державна установа "Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В.Громашевського НАМН України" з 01.04.2022 прийнятий на посаду інженера з вентиляції (наказ №15-О від 01.04.2022).

Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб.

Дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць відповідно до наказів від 05.04.1995 №257, від 12.02.1997 №14, від 07.09.2000 №71.

Довідками від 23.12.2016 №136, від 23.12.2016 №137, від 23.12.2016 №138, від 23.12.2016 №139, від 05.05.2023 №283, від 05.05.2023 №284, від 23.05.2023 №472 підтверджено, що позивач працював у період з 26.05.1997 по 30.09.1998, з 01.11.1998 по 10.04.2003, з 26.05.1997 по 30.09.1998, з 01.10.1998 по 31.10.1998, з 03.06.1992 по 24.10.1993, з 25.10.1993 по 12.01.1994, з 13.01.1994 по 28.02.1994, з 01.03.1994 по 08.11.1995, з 08.01.1992 по 07.05.1992 повний робочий день на роботах та посадах, пов`язаних з гірничими роботами, які віднесені до Списку №1.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися професії прохідник, електрослюсар підземний.

Розділом І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії прохідник, електрослюсар підземний.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено Список № 1 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі І Гірничі роботи передбачені професії прохідник, електрослюсар підземний.

Апеляційний суд погоджується з висновком суде першої інстанції, що посади, на яких працював позивач, віднесені до робіт з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, що дає право останньому на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що підставою для неврахування періодів трудової діяльності, які зазначені в трудовій книжці стало відсутність печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки.

Щодо належного оформлення трудової книжки, то судом першої інстанції вірно застосовано судову практику викладену Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а. Наявність недоліків у заповненні в трудової книжки не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. На позивача не покладено обов`язок щодо перевірки усіх реквізитів.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди трудової діяльності, які зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, у тому числі до пільгового стажу за відповідними професіями та посадами які віднесені до Списку №1.

Щодо покликання скаржника на те, що довідка № 283 -288 від 05.05.2023 не може бути врахована, оскільки видана не визнаною державою, установа на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території в зоні проведення АТО і не є підконтрольними Україні, то суд першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд дійшов правильного висновку, що таке є порушенням прав і безпосередньо впливає на реалізацію конституційного права позивача на соціальний захист.

Пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За положеннями, наведеними у ст. 1, 5 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі - Закон №1207-VII), тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії було прийняте відповідачем без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано майновий стан відповідача щодо стягнення судового збору, з огляду на таке.

Відповідно ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Чинне законодавство не ставить в залежність сплату судового збору до майнового стану суб`єкта владних повноважень.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 460/18397/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
В. С. Затолочний