Справа № 260/5377/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/5377/23 пров. № А/857/22563/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року (суддя- Маєцька Н.Д., ухвалене в м. Ужгород) у справі № 260/5377/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2023 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 008085 від 11.05.2023 року щодо ФОП ОСОБА_1 , винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 06.04.2023 року на а/д М-30, Стрий-Умань-Дніпро-Узварине, 408 км., об 13 год. 45 хв. інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області був зупинений транспортний засіб VOLVO FH42T, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб належить ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 . Водієм здійснювались міжнародні перевезення вантажів про що свідчить копія CMR 909129.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 06 квітня 2023 року № 356010 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажу без документів на момент перевірки визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня особиста карта водія ОСОБА_2 в слоті тахографа, роздруківки роботи даних відпочинку водія ОСОБА_2 за 06.04.2023 р.

В графі акту «Пояснення водія про причини порушень» водій ОСОБА_2 пояснень не надав.

В подальшому Відділ державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.05.2023 року за № ПШ008085, якою постановив стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф на суму 34000,00 грн. за порушення вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103)

Згідно підпункту 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Слід зазначити, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 5 Закону №2344-ІІІ передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

При здійсненні міжнародних перевезень вантажів, водій, перевізник мають дотримуватись статті 53 Закон №2344-ІІІ яка встановлює вимоги по організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відтак, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень (зокрема встановлено обов`язок водіїв роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв).

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення роздруківки на паперовому носії з інформацією про роботу та відпочинок водія за 06.04.2023 року на момент складання акта про проведення перевірки, а також дотримання усіх вимог.

Отже, всупереч вказаних вище норм, позивач - ФОП ОСОБА_1 , який є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», не забезпечив водія індивідуальною карткою до цифрового тахографу до транспортного засобу.

З наданої роздруківки з цифрового тахографу від 06.04.2023 р. встановлено, що водій ОСОБА_2 не користувався індивідуальною карткою водія. Виявлене правопорушення є похідним від обов`язку перевізника надати (забезпечити) водія усіма необхідними документами для здійснення перевезення вантажів.

Даний обов`язок встановлений п. 3.5 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385.

Як вірно зазначено судом першої інстанції в графі акту про проведення перевірки «Пояснення водія про причини порушень» водій ОСОБА_2 пояснень не надав, та проставив свій підпис, що засвідчує присутність особи при складанні акту перевірки.

Тому, порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт знайшло своє підтвердження в акті перевірки від 06.04.2023 року № 356010.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку індивідуальної картки до цифрового тахографа за 06.04.2023 р., застосовуються адміністративно-господарські штрафи, тому відповідачем правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000,00 грн. на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Апеляційний суд звертає увагу, що оскаржувана постанова складена відповідно до додатку № 5 до Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р., та містить перелік необхідної інформації для ідентифікації автомобільного перевізника, відповідні реквізити, коротко викладене порушення, санкція порушеної статті та норми закону, а також реквізити рахунку для сплати штрафу, підпис посадової особи, яка її винесла та печатку., а тому всі вимоги щодо оформлення постанови дотримані та узгоджуються із вимогами щодо її змісту.

Щодо дотримання процедури розгляду справи то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Таке повідомлення з реєстраційною відміткою №30483/25/24-23 від 02.05.2023 р. було направлено позивачу на його адресу поштовим рекомендованим повідомленням, та було отримано 06.05.2023 р., що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що позивача було завчасно повідомлено про призначення розгляду справи на 11.05.2023р. заяв, звернень про неможливість прибуття для участі у розгляді справи позивачем не подавалось, отже, керівник Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області керуючись п. 27 Порядку № 1567 про розгляд справи у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника без її участі виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ008085 від 11.05.2023 р. за наявними матеріалами справи.

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про законність оскаржуваної постанови відповідача та як наслідок про відмову в задоволенні позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі № 260/5377/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга