Справа № 200/7348/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року справа №200/7348/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Верченко Ольги Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі № 200/7348/23 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.11.2023 № 387 щодо відмови в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію з 20.11.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з повним робочим днем під землею на провідній посаді період роботи з 16.12.2015 по 20.11.2023, та зарахувати до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, яке видане на виконання постанови Верховної Ради України № 1931-XII від 06.12.12.1991.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в пенсійному органі, як отримувач пенсії по інвалідності, яка призначена у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

20.11.2023 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням відповідача від 24.11.2023 № 387 відмовлено в призначенні пенсії за віком в у зв`язку із відсутністю права на інший вид пенсії.

За розрахунком відповідача пільговий стаж роботи позивача складає 12 років 10 місяців 6 днів.

При цьому, відповідачем не враховано до пільгового стажу роботи періоди з 2016 по 2023 роки через не надання уточнюючих довідок.

Рішення відповідача є протиправним, оскільки позивач має необхідний пільговий стаж роботи в підземних умовах 25 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги .

Суд першої інстанції безпідставно не врахував при визначенні права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах Роз`яснення №8.

Суд першої інстанції не зарахував час перебування позивача на інвалідності з 16.12.2015 по 20.11.2023 до пільгового стажу, як просив позивач в позовній заяві, проте відповідач протиправно в рішенні зазначив про незарахування цього періоду до пільгового стажу позивача в порушення приписів п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності, яка призначена у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, до якої додав пільгові довідки про періоди роботи в шахті №788 від 16.12.2015, видану ДП Вугільна компанія Краснолиманська, № 959 від 15.12.2015, видану ПАТ Шахтоуправління Покровське.

24 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 387 про відмову позивачу в перерахунку із переходом на інший вид пенсії.

В рішенні зазначено, що до заяви про перерахунок пенсії заявник додав пільгові довідки про періоди роботи в шахті № 788 від 16.12.2015, видану ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», № 959 від 15.12.2015, видану ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», згідно яких підтверджено стаж до 15.12.2015. Довідки про пільговий стаж з 2016 по 2023 роки відсутні. Враховуючи надані довідки, пільговий стаж позивача становить 12 років 10 місяців 6 днів.

Заявник отримує пенсію по інвалідності, згідно Закону № 1058 на інші види пенсії заявник права не має.

При цьому рішення містить посилання на приписи ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оцінка можливості призначення позивачу пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 в рішенні відсутня.

За інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5 спеціальний стаж (провідна професія) ОСОБА_1 станом на 20.11.2023 (день звернення з заявою про перехід на інший вид пенсії) за період з 25 листопада 2002 року по 2006 роки облікований за кодом ЗПЗ013А1 і становить загалом 4 роки 0 місяців 15 днів:

в 2002 році 1 місяць 6 днів, в 2003 році 11 місяців 23 дні, в 2004 році 11 місяців 16 днів, в 2005 році 12 місяців, в 2006 році 12 місяців,

за період з 2007 року по 11 травня 2016 року за кодом ЗПЗ014А2, і становить 9 років 4 місяці 11 днів.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював:

№ 1 з 20.09.2002 по 27.09.2002 заняття в учбовому пункті ВП «Красноармійськвугілля, ДП шахта «Центральна»,

№2,3 01.10.2002 по 29.10.2002 учень машиніста підземних установок на час виробничої практики,

№ 4,5 з 25.11.2002 по 12.07.2003 прийнятий машиністом підземних установок з розряду підземним в шахту «Родинське» ВП «Красноармійськвугілля»,

№ 6-8 з 21.07.2003 по 16.08.2004 ДП ВК «Краснолиманська»: з 21.07.2003 по 17.09.2003 машиніст підземних установок 2 розряду, підземний з повним робочим днем в шахті, з 18.09.2003 по 16.08.2004 переведений машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим підземним днем в шахті,

№ 9 з 16.08.2004 по 02.09.2004 заняття в учбовому пункті ВАТ ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»,

№ 10 з 03.09.2004 по 20.09.2006 машиніст підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті ВАТ ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»,

№ 11 з 21.09.2006 по 22.02.2007 переведений учнем горнорабочого очисного забою на час практики підземним з повним робочим днем в шахті ВАТ ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»,

№ 12 з 23.02.2007 по 18.11.2007 переведений горнорабочим очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті ВАТ ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»

№ 13 з 19.11.2007 по 11.05.2016 переведений горнорабочим очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті ВАТ ВК «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» (переіменована в ВАТ «Шахтоуправління «Покровське»).

Відповідно до запису № 17 від 12 травня 2016 року ОСОБА_1 переведений учнем електрослюсаря (слюсаря) по ремонту обладнання ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», де працював по час звернення з заявою про перехід на інший вид пенсії.

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався

22.07.2015, потерпілий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нещасний випадок стався у 6 північній лаві бремсбергу блоку № 5 «ШУ Покровське».

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена ІІІ група інвалідності в зв`язку із трудувіччям з 10.12.2015, протипоказані підземні види робіт, може працювати слюсарем поверхні.

Тобто в періоді з 16.12.2015 по 20.11.2023 позивач перебуває на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що у позивача відсутній достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, а роз`яснення № 8 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

На підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років (…).

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Як свідчать матеріали справи, позивач в позовній заяві просив, зокрема, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 період з 16.12.2015 по 20.11.2023 час перебування на інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

В рішенні відповідача від 24 листопада 2023 року № 387 зазначено, що з 2016 по 2023 роки позивачем не надано за цей період довідки про пільговий стаж, тому цей період не врахований до пільгового стажу позивача.

Між тим, матеріалами справи підтверджено і не заперечується відповідачем, що з 16.12.2015 по 20.11.2023 позивач перебував на інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах від 05 грудня 2019 року у справі № 185/8539/16-а, від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

При цьому продовження позивачем в період з 16.12.2015 по 20.11.2023 праці на поверхні не обмежує право особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва продовжувати працювати на будь - якій посаді, якщо вона має змогу продовжувати працювати.

Законодавець чітко визначає право особо на зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Також, суд звертає увагу, що позивач просив здійснити перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, проте відповідачем в рішенні про відмову в переході на інший вид пенсії оцінка можливості призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 не надана. Відмовляючи в переході на інший вид пенсії позивачу відповідач виходив з приписів ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до вимог Закону №1058 постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 25.11.2005 № 22-1 ( далі Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); (…) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.8 розділу І Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

На підставі пункту 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про (…), переведення з одного виду пенсії на інший (…) приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.3 розділу 4 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

На підставі пункту 4.7 розділу 4 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що у разі звернення пенсіонера з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про переведення або про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший. При цьому, рішення про відмову має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

З огляду на вищезазначені приписи Порядку № 22-1 та обставини справи, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 24 листопада 2023 року № 387 не відповідає принципу всебічного, повного та об`єктивного розгляду, тому є протиправним та підлягає скасуванню з визначенням пенсійному органу обов`язку зарахувати до пільгового стажу позивача час перебування його на інвалідності з 16.12.2015 по 20.11.2023 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2023 про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо доводів апелянта про застосування Роз`яснень № 8 суд зазначає наступне.

В Україні питання пенсійного забезпечення вперше були врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII; набрав чинності 1 січня 1992 року), у преамбулі якого зазначалося, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій; Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету й підвищенням ефективності економіки республіки.

Вказаний Закон був введений в дію постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 6 грудня 1991 року № 1931-XII.

Відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII в редакції на момент набрання чинності цього Закону (1 січня 1992 року) було передбачено, що:

«Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.».

20 січня 1992 року Міністерством соціального забезпечення України було видано Роз`яснення № 8, зі змісту якого вбачається, що вказане Міністерство відповідно до пункту 6 постанови Верховної Ради України від 5 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає таке:

«Встановити, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може бути призначена при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

Кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.».

У подальшому Законом України «Про внесення зміни до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 червня 2003 року № 904-IV (набрання чинності 26 червня 2003 року) частину першу статті 14 Закону № 1788-XII доповнено реченням такого змісту: «Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років».

Окрім того, Законом України «Про внесення зміни до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 10 липня 2003 року № 1111-IV (набрання чинності 1 січня 2004 року) перше речення частини першої статті 14 Закону № 1788-XII після слів «вальцювальники гарячого прокату» доповнено словами «оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень)».

Таким чином, діюча редакція статті 14 Закону № 1788-XII передбачає, що «працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік (прим. частина друга вказаної статті з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року).

9 липня 2003 року було прийнято Закон № 1058-IV (набрав чинності 1 січня 2004 року), яким визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абзацу першого пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII) внесені зміни до Закон № 1058-IV (набрання чинності 11 жовтня 2017 року), зокрема вказаний Закон доповнено розділом XIV-1, який містить частину третю статті 114 такого змісту:

«Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.».

З вищезазначеного вбачається, що положення статті 14 Закону № 1788-XII є аналогічними положенням частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV в частині визначення пільгового стажу.

При цьому, зміст положень статті 14 та частини третьої статті 114 Закону № 1058 засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування, а зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, надані на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 81 від 22 лютого 1992 року, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 8 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а та від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а.

Таким чином, роз`яснення не є нормативним актом, тому не підлягає обов`язковому застосуванню пенсійним органом при розрахунку стажу громадян, які звертаються із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

На підставі вищевикладеного позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2312,32 грн (1453,44 грн + 858,88 грн).

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Верченко Ольги Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі № 200/7348/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі № 200/7348/23 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2023 № 387 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ЄРДПОУ 13967927, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) час його перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 16.12.2015 року по 20.11.2023 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2023 про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ЄРДПОУ 13967927, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2312 (дві тисячі триста дванадцять) грн 32 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15 квітня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв