Справа № 440/5687/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа №440/5687/23

адміністративне провадження № К/990/12382/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", в інтересах якого діє Крат Андрій Васильович ,

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (суддя Сич С.С.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2024 року (колегія у складі суддів Чалого І.С., Катунова В.В., Ральченка І.М.)

у справі №440/5687/23

за позовом Акціонерного Товариства "Полтаваобленерго"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

про визнання протиправними та скасування розпорядження та постанови.

УСТАНОВИВ:

08.05.2023 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго", позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі - НКРЕКП, відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №85-р від 04.04.2023 "Про внесення змін до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09 серпня 2022 року №20-р";

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №606 від 04.04.2023 "Про накладення штрафу на АТ "Полтаваобленерго" за невиконання рішення НКРЕКП".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024, у задоволенні позову відмовлено.

01.04.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в інтересах якого діє Крат Андрій Васильович , в якій АТ "Полтаваобленерго" просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на пп.а п.2 ч.5 ст. 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики), зазначає, що оскаржувані рішення суперечать усталеній практиці Верховного Суду, висловленій у постановах від 21.01.2024 у справі №280/4366/19, від 28.10.2020 у справі №460/1042/19, у питанні правомірності застосування Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов від 14.06.2018 №428 (далі Порядок №428).

Також покликається на те, що суди попередніх інстанцій у цій справі створили практику, що суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним в у постановах від 29.01.2021 у справі №520/10318/19, від 31.01.2024 у справі №200/8811/20-а, від 30.09.2020 у справі №300/775/19, від 30.09.2020 у справі №160/3512/19, від 17.06.2020 у справі №640/20691/18, від 28.10.2020 у справі №460/1042/19, щодо застосування ч.2 ст.19 Конституції України у взаємозв`язку з частиною другою ст.2 КАС України, а також правової процедури (fair procedure - справедлива процедура), яка є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади, встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і в разі її неналежного дотримання дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

З огляду на предмет перевірки НКРЕКП повинно було скласти два акта перевірки, а саме один примірник акта за формою наведеною в додатку 19 до Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, а другий за формою, наведеною в додатку 21. Також посилається на те, що розпорядження НКРЕКП №85-р від 04.04.2023 за своїм змістом не є рішенням щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю. Тому це розпорядження підлягає визнанню протиправним та скасуванню. АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» звертає увагу на те, що строк усунення нібито порушення у відносинах із ФОП ОСОБА_2 продовжено розпорядженням НКРЕКП № 85-р від 04.04.2023 до 01.05.2023. Тому постанова НКРЕКП № 606 від 04.04.2023, якою накладено штраф за невиконання розпорядження НКРЕКП №20-р від 09.08.2022, є передчасною.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Суд першої інстанції в ухвалі від 15.05.2023 вирішив розглядати справу у спрощеному позовному порядку як справу незначної складності.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Цей принцип конкретизований у положеннях ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й ч. 1 ст. 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках. Тому, вирішуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, повинен з`ясувати чи належить справа, в якій подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

КАС України встановлює диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема, й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень в них.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Визначені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені для можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Позивач визначає підстави касаційного оскарження, передбачені пп.а п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

При цьому скаржник покликається на те, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій прийняті всупереч усталеній практиці Верховного Суду, висловленій у постановах від 21.01.2024 у справі №280/4366/19, від 28.10.2020 у справі №460/1042/19, від 29.01.2021 у справі №520/10318/19, від 31.01.2024 у справі №200/8811/20-а, від 30.09.2020 у справі №300/775/19, від 30.09.2020 у справі №160/3512/19, від 17.06.2020 у справі №640/20691/18, від 28.10.2020 у справі №460/1042/19.

Суд зауважує, що зазначена позивачем практика не є релевантною до правовідносин у цій справі з огляду на таке.

У постановах Верховного Суду від 21.01.2024 у справі №280/4366/19, від 28.10.2020 у справі №460/1042/19 мова йшла про обов`язковий характер та необхідність застосування Порядку №428.

У постанові від 29.01.2021 у справі №520/10318/19 Верховний Суд висловлював позицію щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень при визначенні розміру санкції обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і його небезпечність та про звільнення від відповідальності у разі виконання суб`єктом господарювання вимог розпорядження у повному обсязі та в обумовлений ним строк.

У постанові від 31.01.2024 у справі №200/8811/20-а Верховний Суд сформулював декілька висновків, зокрема, про те, що порушення Кодексу ГТС може вважатися порушенням Ліцензійних вимог, у НКРЕКП наявні повноваження видавати два види розпорядчих документів: постанови та розпорядження, безумовність підстави для застосування штрафних санкцій як міри відповідальності за протиправну поведінку безвідносно факту усунення вказаних порушень у майбутньому.

Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №300/775/19 та від 30.09.2020 у справі №160/3512/19 стосувалася повноваження НКРЕКП видавати два види розпорядчих документів: постанови та розпорядження, звільнення від відповідальності у разі виконання суб`єктом господарювання вимог розпорядження у повному обсязі та в обумовлений ним строк, порушенням 5-денного строку складання акту, недотримання принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій.

У постанові від 17.06.2020 у справі №640/20691/18 Верховний Суд висловився про те, що НКРЕКП сам своїми відомчими актами передбачив можливість операторів ГРМ застосовувати коригувальні коефіцієнти при приведенні обсягів спожитого палива побутовими споживачами, визначивши умови та порядок такого коригування, а тому оскаржена постанова відповідача прийнята з порушенням процедури, без дотримання чіткої послідовності дій щодо її проведення у спосіб визначений законодавством, та не містить належного нормативного обґрунтування повноважень НКРЕКПв частині заборони позивачу вчиняти розрахунки об`єму (обсягу) спожитого газу.

У постанові Верховного Суду , від 28.10.2020 у справі №460/1042/19 йшлося про обов`язковий характер та необхідність застосування Порядку №428, порядок вручення акта перевірки, у випадку відмови суб`єктом господарювання, діяльність якого перевірялася, прийняти акт про результати перевірки, повноваження на підписання оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає в чому саме суди попередніх інстанцій відступили від висновків, у перехованих позивачем постановах Верховного Суду.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

З огляду на зазначене Суд дійшов висновку що касаційна скарга не містить вагомих аргументів, які б вказували на те, що розгляд такої справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в постанові суду апеляційної інстанції, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга не містить.

Отже, заявник не довів, і колегія суддів також не встановила виняткових обставин, зазначених у п. 2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "Полтаваобленерго" слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", в інтересах якого діє Крат Андрій Васильович, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2024 року у справі №440/5687/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб