Справа № 520/32090/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 р.Справа № 520/32090/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.01.24 по справі № 520/32090/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.09.2023 року №0 Форма «С» відповідно до якого до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано пеня за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 110 199,48 грн. (сто десять тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень 48 копійок).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управління ДПС у Харківській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022 № 1 за період з 09.06.2022 по 09.11.223, за результатом якої складено акт від 04.08.2023 № 23640/20-40-24-10- 07/.

Головним управлінням ДПС у Харківській області листом Державної податкової служби України від 24.02.2023 № 4218/7/99-00-07-05-02-07 (вх. до ГУ ДПС від 24.02.2023 № 694/8) отримано податкову інформацію, надану Національним Банком України, щодо виявлених фактів порушення ФО-П ОСОБА_1 граничних строків надходження валютної виручки за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022 № 1.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (з урахуванням змін, внесених Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по експортному контракту від 09.06.2022 № 1, укладеного з нерезидентом фірмою ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ» в особі директора ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 у сумі 40880,00 Доларів США на 80 днів, у сумі 20880,00 Доларів США на 2 дні.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2023 року №0 Форма «С» яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано пеня за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 110 199,48 грн. (сто десять тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень 48 копійок).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Згідно з частиною першою, другою статті 4 Закону № 2473-VIIІ, валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

За приписами частини першої, другої, четвертої статті 5 Закону № 2473-VIIІ гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків, зокрема, за іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України.

Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.

Порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.

Відповідно до статті 7 Закону № 2473-VIIІ транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи.

Порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Так, частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

На виконання пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII, Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин першої статті 13 Закону № 2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина друга статті 13 Закону № 2473-VIII).

Приписами частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до статей 6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України «Про Національний банк України», статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року, затвердило «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі - Положення № 5).

Це Положення відповідно до пункту 1 визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 2473-VIIІ, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Як встановлено судовим розглядом, у зв`язку із отриманням податкової інформації від Державної податкової служби України, оформленої листом від 24.02.2023 № 4218/7/99-00-07-05-02-07 (вх. до ГУ ДПС від 24.02.2023 № 694/8), ГУ ДПС, керуючись п. п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73, п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Кодексу, було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» запит від 14.03.2023 № 10818/6/20-40-24-10-17 (далі за текстом Запит) стосовно отримання інформації щодо строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022 № 1 на податкову адресу (зареєстроване місце проживання) ФО-П ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 (номер поштового відправлення 717).

На Запит ГУ ДПС ФО-П Багіним В.Л. засобами електронного зв`язку надано відповідь, оформлену листом від 16.08.2023 № 2 (вх. ГУ ДПС від 16.08.2023 № 59519/6/ЕКП/64) з прикріпленими документами щодо операції за зовнішньоекономічним Контрактом від 09.06.2022 № 1 (дата операції 03.08.2022, а саме виписку по розрахунковому рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_1 (Продавець) та фірмою ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ», в особі директора ОСОБА_1 (Покупець) було укладено контракт від 09.06.2022 № 1.

Так, за умовами контракту позивач продав, а фірма ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ» купує побутову техніку, масажне обладнання та вироби побутового вжитку.

Умови поставки: Продавець постачає Товар автомобільним транспортом окремими партіями, згідно рахунків-фактур на кожну окрему партію Товару.

Поставка Товару здійснюється на умовах FCA, DDU, DAP, CIP (Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010р.).

Валюта Контракту: Долар США. Загальна вартість Контракту складає 200 000,00 Доларів США. Ціна Товару вказується в рахунках-фактурах на кожну окрему партію Товару.

Оплата проводиться шляхом банківського перерахунку в USD на рахунок Продавця IBAN: НОМЕР_1 предоплата внесення готівки на р/р, оплата після отримання Товару, але не пізніше на протязі 90-ти банківських днів починаючи з дня митного оформлення у країні Продавця, якщо інше не обумовлене у додатках до даного Контракту.

Контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання його умов Сторонами. Кожна з Сторін не має права передавати свої права та обов`язки, що випливають з виконання даного Контракту, третій стороні без письмової згоди обох Сторін. Контракт підписано директором фірми ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ» ОСОБА_1 та ФО-П Багіним В.Л. та скріплено печаткою ФО-П Багіна В.Л. У п. 9 «Юридичні адреси сторін» Контракту ФО-П ОСОБА_1 серед інших свої реквізитів зазначено розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 .

Так, згідно отриманої податкової інформації від Національного банку України, датою проведення операції (дата відвантаження товару), за якою допущено прострочення строків розрахунку за Контрактом визначено 03 серпня 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що перевіркою встановлено здійснення ФО-П ОСОБА_1 операції з експорту товару згідно вантажно-митної декларації від 03.08.2022 № UA305160/2022/037625, відповідно якої ФОП ОСОБА_1 (пасп орт МЕ 434622 від 06.05.2004 р.) (Відправник/ Експортер) направлявся через митну територію України до ЕООД «СТО Плюс Медикъл» (BG Българія, Варна Пощенски код 9000, улица ГЕН. СТОЛЕТОВ № 82 ЕТ. 1) товар: апаратура вібромасажна електрична: термомасажер Master+ CV 110 80 шт; масажний пояс Mio+ 98 шт; маска для очей «Zorko» 93 шт; шарф Balance 100 шт; керамічне намисто 100 шт; керамічні браслети 200 шт; керамічні подушки 30 шт; керамічні килимки 60 шт.

Загальна сума товару за ВМД складає 40880,00 USD. Поле 44 ВМД «Додаткова інформація/подані документи/сертифікати і дозволи» містить посилання на Контракт від 09.06.2022 № 1, інвойс від 01.08.2022 № 20220801, CMR від 03.08.2022 № 11. ВМД оформлена на митному посту «Дякове».

Судом встановлено, що відповідно до Інвойсу від 01.08.2022 № 20220801, виставленого ФОП ОСОБА_1 до ЕООД «СТО Плюс Медикъл» на придбання Товару: - Thermal Jade Massager «Master+» CV-110, вага брутто/нетто: 140/131,6кг. Кількість 80 шт, ціна за одиницю 200 USD, загальна вартість 16000,00 USD; - Scarf Balance, вага брутто/нетто: 21/19,40 кг, кількість 100 шт, ціна за одиницю 30 USD, загальна вартість 3000,00 USD; - eyemask «zorko», вага брутто/нетто: 26/24,50 кг, кількість 93 шт, ціна за одиницю 30USD, загальна вартість 2790 USD; - Сeramic necklace, вага брутто/нетто: 5/4,7 кг, кількість 100 шт, ціна за одиницю 15 USD, загальна вартість 1500 USD; - Ceramic braclets, вага брутто/нетто: 11/10,3 кг, кількість 200 шт, ціна за одиницю 15 USD, загальна вартість 3000 USD; - Ceramic pillows, вага брутто/нетто: 28,6/26,5 кг, кількість 30 шт, ціна за одиницю 45 USD, загальна вартість 1350 USD; - Belt Mio+, вага брутто/нетто: 136/127 кг, кількість 98 шт, ціна за одиницю 80 USD, загальна вартість 7840 USD; - Ceramic mats, вага брутто/нетто: 191/178 кг, кількість 60, ціна за одиницю 90 USD, загальна вартість 5400 USD.

Загальна вартість товару за даним Інвойсом склала 40880,00 USD. Інвойс підписано ФО-П Багіним В.Л. та скріплено його печаткою. ФО-П Багіним В.Л. в інвойсі від 01.08.2022 № 20220801 вказані банківські реквізити, зокрема розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . АТ КБ «Приватбанк» передано до ГУ ДПС дані щодо взяття на облік рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ФО-П ОСОБА_1 , інформація про даний рахунок внесена в ІКС «Податковий блок». Інвойс від 01.08.2022 № 20220801 містить посилання на контракт від 09.06.2022 № 1.

Аналізом наданої ФО-П ОСОБА_1 до перевірки банківської виписки по розрахунковому рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 за період з 01.04.2023 по 16.08.2023 встановлено, що фірмою ЕООД «СТО Плюс Медикъл» за Інвойсом від 01.08.2022 № 20220801 на суму 40880,00 USD було переведено на банківський рахунок ФО-П ОСОБА_1 57000,00 USD, тобто суму, більшу, ніж визначена в інвойсі.

Колегія суддів зазначає, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено митне оформлення ФО-П Багіним В.Л. 03 серпня 2022 року товару (відповідно до ВМД), у зв`язку з чим, грошові кошти за відвантажений товар повинні бути зараховані на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 , протягом 180 календарних днів (згідно приписів п. 14 прим. 2 Постанови № 18), граничний термін розрахунку до 29 січня 2023 року (включно).

Так, проведеною структуризацією грошових надходжень у якості сплати за поставлений товар на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 встановлено порушення ч. 2 ст. 13 Закону № 2473 в частині наявності заборгованості за контрактом від 09.06.2022 № 1 (дата операції 03.08.2022). Фактично, станом на 30.01.2023 (перший день після спливу 180-денного терміну) заборгованість фірми ЕООД «СТО Плюс Медикъл» перед ФО-П ОСОБА_1 становила 40880,00 Доларів США.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що будь-яких документів та доказів, що спростовують доводи контролюючого органу з приводу порушення строків розрахунків за експортним контрактом від 09.06.2022 № 1, які передбачені ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018, позивачем як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції не надано, при цьому факт порушення строків позивачем не заперечується.

Згідно з ч. 7 ст. 13 Закону України №2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Отже, у разі судового розгляду справи, пеня за порушення строку не нараховується, відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції».

Нарахування поновлюється, у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду.

У разі прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

При цьому, у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Колегія суддів зазначає, що з наведених вище норм вбачається, що ч. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» передбачено єдину можливу умову для не нарахування пені, передбаченою ч. 5 Закону України №2473-VІІІ, а саме: у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову про стягнення з нерезидента заборгованості.

У разі рішення судового органу про відмову у позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, граничний строк розрахунків за операціями з експорту імпорту товарів, встановлений Національним банком України відповідно до ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожен день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

Судовим розглядом встановлено, що пунктом 7.1. контракту від 09.06.2022 № 1 визначено, що всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути по даному контракту, включаючи вимоги відшкодування збитків, які виникли із недійсності або припинення дії даного контракту, підлягають розгляду в арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України в м. Києві. Рішення арбітражного суду є кінцевим і обов?язковим для обох сторін. Правом, регулюючим відносини по даному контракту являється законодавство України. Мова арбітражного розбору-українська.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо звернення до міжнародного комерційного арбітражу про стягнення з фірми ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ» заборгованості та прийняття міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову про стягнення з нерезидента заборгованості відповідно до п.7 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІІІ та на виконання п. 7.1 контракту щодо звернення до Міжнародного Арбітражного Суду Республіки Молдови.

Також, позивач не отримував висновків Міністерства економіки на подовження строків розрахунків по контракту від 09.06.2022 № 1, що визначається ч. 4 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» , за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Колегія суддів зазначає, що позивач посилається на наявність форс-мажорних обставин, з посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1

Так, у листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за №2024/02.0-7.1 зазначено: «Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)».

Колегія суддів зазначає, що Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 06.09.2023 у справі № 910/6234/22.

Так, Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Колегія суддів зазначає, що лист ТПП України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Колегія суддів звертає увагу, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5).

Так, відповідно до статей 4.1 та 4.2 4.1., Торгово-промислова палата України здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов зовнішньоторговельних угод та міжнародних договорів України, норм законодавства, відомчих нормативних актів, а також умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України.

Регіональні торгово-промислові палати здійснюють засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, норм законодавства, відомчих нормативних актів, органів місцевого самоврядування, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції регіональних торгово-промислових палат / відповідної регіональної торгово-промислової палати.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що до компетенції регіональної торгово-промислової палати належить засвідчення наявності обставин непереборної сили у договірних відносинах між резидентами, засвідчення ж форс-мажорних обставин відповідно до умов зовнішньоторговельної угоди, укладення якої має місце між позивачем та з фірмою ЕООД «СТО ПЛЮС МЕДИКЪЛ», здійснюється Торгово-промисловою палатою України.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України, ані під час перевірки, ані до суду позивачем надано не було.

Тому колегія суддів вважає помилковими доводи позивача, що факт настання форс-мажору підтверджений листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Стосовно застосування відповідачем штрафних санкцій під час дії карантинних обмежень та необхідності встановлення вини в діях позивача, колегія суддів зазначає наступне.

У періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції та пеня за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності застосовуються в загальновстановленому порядку.

Так, абзацом першим пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-9 цього пункту.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПК України).

Окрім того, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018.

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього ЗаконуЗакони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили.

У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акта Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Закону №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

Крім того, норми Закону №2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Податковий кодекс України не регламентує порядок здійснення валютних операцій та не встановлює відповідальність за його порушення. Натомість склад правопорушення та санкції (розмір та порядок обчислення визначенні саме в Законі України «Про валюту і валютні операції». А податковий кодекс України, в даному випадку, регламентує лише порядок прийняття податкового повідомлення - рішення, а не нарахування пені. Отже відсутні правові підстави застосовувати норми Податкового кодексу України в частині не нарахування пені протягом дії карантину.

Судом встановлено, що в спірному податковому повідомленні-рішенні пеня нараховується відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII.

Судова колегія зауважує, що з аналізу зазначених вище норм Податкового кодексу України та Закону №2473-VІІІ вбачається, що на штрафні санкції та пеню, які нараховані відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII, не поширюються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, таким чином доводи позивача в цій частині є необґрунтованим.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 року по справі № 520/32090/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 по справі № 520/32090/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 15.04.2024 року