Справа № 215/366/22
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 квітня 2024 року

м. Київ

справа №215/366/22

адміністративне провадження № К/990/39954/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року

у справі №215/366/22

за позовом ОСОБА_1

до директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

25 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни, в якому просив суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайловни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 29 листопада 2021 року №С-3190-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн. витребувати необхідні документи в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради для вжиття системи заходів, щоб прийняти рішення і визнання відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайловни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 29 листопада 2021 року №С-3190-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, яка виявилася у порушенні управлінської функції для врегулювання питань надання адміністративних послуг відповідно до правового порядку ст.. 19.144 Конституції України та зобов`язати вжити систему заходів для прийняття рішення в розумінні пункту 19 частини 1 статті 4 КАСУ, статті 144 Конституції України;

- встановити наявність компетенції (повноважень) директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайловни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 29 листопада 2021 року №С-3190-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000грн надати матеріальну допомогу з причин виникнення у складних життєвих обставин та попередження виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з відсутністю коштів для життя і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайловни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 29 листопада 2021 року №С-3190-П про матеріальну допомогу у сумі 10 000 грн, яка виявилася у відмові вирішувати питання місцевого значення в межах статей 1,3,22,48,144 Конституції України та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) прийняти рішення для належного реагування.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року адміністративну справу №215/366/22 за вказаним позовом передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду виходячи із приписів статей 20, 29 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

ОСОБА_1 06 вересня 2022 року звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №215/366/22.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі та апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №215/366/22. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі №215/366/22 повернуто. Клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції у справі №215/366/22 повернуто заявнику без розгляду.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №215/366/22. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №215/366/22 залишено без руху.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд встановив що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 17 січня 2023 року, а касаційну скаргу подано на пошту 22 листопада 2023 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Скаржник вважає, що ним не пропущений строк оскільки, як зазначено позивачем, копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції отримано ним 18 листопада 2023 року.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень встановлено, що саме ОСОБА_1 звертався до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі та апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України.

Зі змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року скаржник отримав 07 листопада 2022 року, про що зазначено самим скаржником у поданій до суду 21 листопада 2022 року заяві на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду.

Так, 21 листопада 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, в підтвердження чого додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків станом на 14 червня 2022 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто.

Як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року було надіслано судом: 18 січня 2023 року, зареєстровано 19 січня 2023 року та оприлюднено: 20 січня 2023 року.

Судом витребувано матеріали апеляційного провадження з Центральної бази даних автоматизованої системи документообігу суду.

Як вбачається, з матеріалів адміністративної справа, судом апеляційної інстанції направлено рекомендованим листом ОСОБА_1 копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року, що підтверджується супровідним листом від 17 січня 2023 року № 215/366/22 (852/11972/22) - 15. Проте, вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зокрема, вказав, що частиною першою, другою статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків.

Зазначений підхід щодо застосування положень статті 44 КАС України відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21, від 14 лютого 2023 року у справі №240/462/22 та від 20 квітня 2023 року у справі №440/7433/21.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії ) (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") (Application no. 11681/85).

Також з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про видачу рішення по справі № 215/366/22 лише 12 жовтня 2023 року.

Тобто, позивач (апелянт) протягом майже року не вчиняв дії щодо з`ясування стану розгляду справи в суді апеляційної інстанції за його апеляційної скарги, зокрема щодо розгляду заявленого ним клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В контексті викладеного, колегія суддів зазначила, що в даному випадку скаржник зобов`язаний був користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду розгляду його скарги та мав можливість самостійно цікавитись провадженням у справі. Однак, подальшим рухом апеляційної скарги він не цікавився, чим проявив недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків.

Копію ухвали Верховного Суду від 06 грудня 2023 року надіслано скаржнику за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі.

Проте, до Верховного Суду повернувся конверт з вказаною ухвалою з відміткою відділення поштового зв`язку про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

З метою забезпечення реалізації особою наданого їй права на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд прийшов до висновку про можливість для продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків, для надання можливості позивачу усунути недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Скаржнику надіслано рекомендованим листом копію ухвал Верховного Суду від 06 грудня 2023 року (про залишення касаційної скарги без руху) та від 26 лютого 2024 року (про продовження строку для усунення недоліків) на поштову адресу скаржника, яка зазначена в касаційні скарзі. Проте, вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії ) (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") (Application no. 11681/85).

Доцільно зауважити, що строк, який сплинув з дня постановлення судом ухвали про залишення касаційної скарги без руху від 06 грудня 2023 року, був більше ніж достатнім для забезпечення скаржнику можливості усунути недоліки касаційної скарги.

Водночас скаржник протягом трьох місяців рухом касаційного провадження за його касаційною скаргою не цікавився та обов`язку виконувати процесуальні дії не дотримався.

В той же час, відповідно до частини першої статті 131 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Позивач про зміну місця знаходження Верховний Суд не повідомляв, будь-яких заяв до суду не подавав.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Схожий за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20.

За наведених обставин, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, а скаржником виявлені недоліки касаційної скарги не усунуто.

Інших заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги від скаржника станом на момент постановлення цієї ухвали не надходило.

Зважаючи на здійснення судом касаційної інстанції усіх можливих і залежних від нього дій з метою забезпечення реалізації особою наданого їй права на касаційне оскарження судового рішення, та беручи до уваги те, що скаржнику направлялася на його адресу, зазначену в касаційній скарзі, копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху із зазначенням способу і строку їх усунення, а також про продовження строку для усунення недоліків, який, при цьому продовжувався з ініціативи суду, а також враховуючи відсутність (станом на день постановлення цієї ухвали) зареєстрованих в автоматизованій системі документообігу касаційного суду будь-яких заяв, клопотань чи інших документів, направлених позивачем з цього приводу, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №215/366/22.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

СуддіА.В. Жук Ж.М. Мельник-Томенко А.Г. Загороднюк