Справа № 380/4324/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4324/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Горонної О.З.,

представника позивача Шкіля О.М.,

представника відповідача Тарабан О.О.,

третьої особи Кота В.В.,

представника третьої особи Шутяка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- скасувати постанову від 07.02.2024 ВП № 73465009 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 04.03.2024 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 28.03.2024 суд задовольнив клопотання представника відповідача у справі та залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі третя особа, ОСОБА_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний виконавець при виконанні виконавчого листа виданого Львівським окружним адміністративним судом № 380/16603/23 від 01.11.2023 не врахував виконання ГУ ПФУ у Львівській області вказаного виконавчого документа. Позивач зазначив, що на виконання рішення суду ухваленого Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/16603/23, ГУ ПФУ у Львівській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 , донараховано суму пенсії, проте виплата донарахованої пенсії буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України відповідно до черговості виплат на виконання судових рішень.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що станом на дату винесення оскарженої постанови, ГУ ПФУ у Львівській області не виконано рішення суду у справі № 380/16603/23. Враховуючи невиконання без поважних причин рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надійшли пояснення на позовну заяву, в яких третя особа підтримує заперечення відповідача у справі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вказує, що рішення суду позивачем не виконано.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засідання третя особа та її представник проти позовних вимог заперечили. Просили суд відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

22.09.2023 Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №380/16603/23, згідно з яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнив повністю. Визнав протиправними дії та зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 нарахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 в розмірі 83% від відповідних сум грошового забезпечення, замість нарахованої пенсії в розмірі 70% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

01.11.2023 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №380/16603/23 про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 нарахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 в розмірі 83% від відповідних сум грошового забезпечення, замість нарахованої пенсії в розмірі 70% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

30.11.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №73465009 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 №380/16603/23.

21.12.2023 у виконавчому провадженні № 73465009 державний виконавець скерував позивачу вимогу про необхідність повідомлення інформації про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №380/16603/23 та вжиті заходи з метою виконання рішення суду.

Листом від 04.01.2024 позивач повідомив відповідача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №380/16603/23 виконано. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2018 по 30.11.2023 становить 11003,85 грн. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

07.02.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 73465009, згідно з якою за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на ГУ ПФУ у Львівській області штраф у розмірі 5100,00 грн.

Виходячи з наявності підстав для скасування вказаної постанови про накладення штрафу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон України Про виконавче провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 2 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У частинах першій, другій статті 15 Закону України Про виконавче провадження сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У частинах четвертій, п`ятій статті 19 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В абзаці першому частини шостої статті 26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Суд встановив, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2023 виконавець вказав про необхідність виконання позивачем рішення суду протягом 10 робочих днів. Про прийняття вказаної постанови відповідач повідомив позивача листом від 30.11.2023 № 36691.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.11.2019 у справі № 420/70/19.

Як видно з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №380/16603/23, ГУ ПФУ у Львівській області з 01.01.2018 провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 83%, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії (арк. справи 22).

Листом від 04.01.2024 позивач повідомив відповідача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №380/16603/23 виконано. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2018 по 30.11.2023 становить 11003,85 грн. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, позивачем виконано рішення суду частково, а саме проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, проте виплата донарахованої пенсії не здійснена у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Наведене вказує на те, що виплата перерахованої суми пенсії ОСОБА_1 повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Вирішуючи питання наявності поважних причин щодо неповного виконання рішення суду №380/16603/23 від 22.09.2023, суд враховує, що Верховний Суд у своїх постановах (від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, від 07.11.2019 у справі № 20/70/19, від 21.05.2020 у справі № 10/6910/16-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи на те, що позивачем зроблені заходи, спрямовані на виконання рішення суду у справі №380/16603/23, а саме проведено перерахунок пенсії третьої особи, відтак суд вважає, що відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Враховуючи викладене, суд, керуючись статтею 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.02.2024 у виконавчому провадженні № 73465009 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Щодо посилання відповідача та третьої особи, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №380/16603/23 не виконане, оскільки з 01.04.2019 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення - 70% грошового забезпечення від основного розміру пенсії, суд з цього приводу зазначає таке. Як встановлено судом та не заперечувалося учасниками справи, на виконання виконавчого листа №380/16603/23 від 01.11.2023 ГУ ПФУ у Львівській області проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в розмірі 83% грошового забезпечення від основного розміру пенсії. З 01.04.2019 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі №380/19066/22, тобто іншого судового рішення, що не є предметом примусового виконання у ВП № 73465009. Таким чином, дії щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення від основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 можуть бути предметом окремого судового спору.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.02.2024 у виконавчому провадженні № 73465009 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Мричко Н.І.