Справа № 204/2606/24
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2606/24
Провадження № 2-а/204/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Петроченкова Дмитра Михайловича, про оскарження правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Петроченкова Дмитра Михайловича, в якій він просив: визнати дії поліцейського УПП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петроченкова Дмитра Михайловича протиправними; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1625855 від 10 березня 2024 року нечинною, скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП щодо позивача - ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 10 березня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1625855 від 10 березня 2024 року, він о 01:24:20 годин у місті Дніпрі на вул. Новошкольна, 47 керував ТЗ, будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України - керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 126 КУпАП. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 20 400,00 грн. Дії поліцейського УПП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає незаконними, необ`єктивними та, відповідно, зазначену постанову такою, яка не відповідає діючому законодавству та підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. В зазначений у постанові час позивач не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому. Транспортний засіб не його, належить іншій особі, автомобілем керував ОСОБА_3 . Близько о 23.30 год., автомобіль, яким керував ОСОБА_3 , на АДРЕСА_1 зламався. ОСОБА_3 пішов шукати допомогу, а він залишився його чекати в салоні автомобіля, автомобіль знаходився в нерухомому стані, тому він не визнає себе винним. Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови поліцейський не надав жодного доказу у розумінні ст. 251 КУпАП, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України. Отже, факт вчинення позивачем правопорушення є не доведеним. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

03 квітня 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 10 березня 2024 року поліцейським Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., в якій зазначено про те, що останній керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , в м, Дніпрі, по вул. Новошкільна, в районі будинку 47, будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху. Постанова повністю відповідає вимогам законодавства. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення відповідач вважає лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Крім того, слід врахувати, що в основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно нього оскаржуваної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України. На відеозаписі з нагрудного відео реєстратора зафіксовано керування транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , позивачем. Також, позивач пояснив, що вій керував ТЗ та віз пасажирів на ж/м Тополь, так як працював в службі таксі. Пояснення позивача, що останній не керував ТЗ, був лише пасажиром, а керував ОСОБА_3 , не відповідають дійсності, та намагається вести в оману суд, так як на відео, яке надасться не має вищевказаного громадянина, а лише е пасажири (клієнти), яких позивач віз за замовленням, що підтверджується поясненням позивача та одного з пасажирів. Крім того, під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_1 були помічені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у медичному закладі, на що водій погодився та був доставлений до медичного закладу, де пройшов огляд. Звертає також увагу, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/2438/21 від 13.08.2021 року позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 40 800,00 грн., та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 років. Отже, позовні вимоги є безпідставними, не підтвердженими жодними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням за межами міста Дніпра та неможливістю прийняти участь в судовому засіданні 10 квітня 2024 року суд ухвалив відмовити у його задоволенні, у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та виклик учасників в судове засідання не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 10 березня 2024 року заступником командира взводу 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1625855 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. (а.с. 7).

Відповідно до вказаної постанови від 10 березня 2024 року серії ЕНА № 1625855, 10 березня 2024 року, о 01.24 год., у м. Дніпрі, по вул. Новошкільній, 47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач заступник командира взводу 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У частині 1 статті 73 КАС України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з відзивом на позовну заяву, стороною відповідача було надано диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано обставини подій, що мали місце 10 березня 2024 року під час винесення оскаржуваної постанови (а.с. 34).

При дослідженні вищевказаного відеозапису судом встановлено, що відеозаписом підтверджуються обставини, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, водій ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , та під час спілкування зі співробітниками поліції взагалі не заперечував факт керування ним даним транспортним засобом, а навпаки, своїми діями підтверджував факт керування саме ним даним транспортним засобом та, крім того, як водій погодився на пропозицію співробітників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У зв`язку з викладеним суд не приймає до уваги та відхиляє як недоведені та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, наведені у позовній заяві твердження позивача про те, що транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , керував не він, а інша особа ОСОБА_3 .

При цьому, судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року по справі № 932/2438/21, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/100802604, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Отже, суд вважає встановленим, що 10 березня 2024 року, у м. Дніпрі, по вул. Новошкільній, 47, позивач ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року по справі № 932/2438/21, тобто порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Наведені у позовній заяві твердження позивача про те, що транспортний засіб Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , йому не належить, а належить іншій особі, жодним чином не звільняють позивача від адміністративної відповідальності та не впливають на кваліфікацію дії позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Усі інші наведені у позовній заяві твердження сторони позивача суд розцінює як позицію особи задля уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, всебічно з`ясувавши обставини по справі, оскільки позивач дійсно керував транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, суд констатує, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1625855 від 10 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є законною та підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи все вищевикладене суд приходить до висновку, що винесення поліцейським оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відповідало вимогам Закону.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, останній суду не надав, а судом в ході розгляду справи таких обставин встановлено не було.

Підсумовуючи вищенаведене суд констатує, що під час розгляду даної справи судом не було встановлено факту порушення відповідачем прав, свобод або законних інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких позивач звернувся до суду.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи позивача, наведені ним в обґрунтування своїх вимог, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, не відноситься до предмета спору, і є явно необґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України в рамках розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають віднесенню на сторону позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі ст.ст. 19 Конституції України, ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 19, 20, 72-77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, заступника командира взводу 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Петроченкова Дмитра Михайловича, про оскарження правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез