Справа № 420/22371/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплати різниці матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третім особам - пояснень на позовну заяву.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що на підставі наказу №137 від 29.06.2021 року командира військової частини НОМЕР_2 позивач був звільнений з Військової частини НОМЕР_2 та направлений для проходження служби до Військової частини НОМЕР_3 . У пункті 6 цього наказу зазначено про те, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік позивач не отримував. Наказом №126 командира Військової частини НОМЕР_3 від 30.06.2021 року позивач був призначений командиром господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_3 . Наказом №76-РС від 04.08.2021 року позивач був увільнений від займаної посади та призначений на посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 , де проходив службу до 20 травня 2022 року. При звільненні з військової частини НОМЕР_3 йому був виданий грошовий атестат №1144 від 18.05.2022 року, де в пункті 5,2. зазначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік не виплачена. Наказом №122 від 20 травня 2022 року Військової частини НОМЕР_1 позивач був призначений головним старшиною батареї БОС 929974А. На цій посаді він проходив військову службу за контрактом до 22 жовтня 2022 року (до настання граничного віку). При звільненні позивача з військової служби Військовою частиною НОМЕР_1 йому виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі 880 грн. 25 липня 2023 року позивач звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації про те, що стало підставою для невиплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021-2022 роки при звільненні з лав Збройних сил України, на що він отримав відповідь про те, що Військова частина НОМЕР_1 виплатила йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі одного окладу за військовим званням, а щодо невиплати за 2021 рік йому запропонували звернутися до тієї військової частини, де на той час він проходив службу. Позивач не погодився із правомірністю дій відповідача щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, та відмови у проведенні перерахунку та виплати різниці матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік та звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що у Військової частині НОМЕР_1 відсутній рапорт з наданням документів від позивача, про те що він має право на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у повному розміри. Позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік Військова частина виплатила відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того відповідач вже надавав відповідь позивачу на його звернення від 26.07.2023 року, де було зазначено про відсутність правових підстав на дану виплату.

З пояснень на позовну заяву третьої особи Військової частини НОМЕР_3 вбачається, що під час проходження служби у Військовій частині ОСОБА_1 не звертався із відповідним рапортом до свого командира для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. На момент виключення зі списків особового складу частини, заборгованість із виплати грошового забезпечення, додаткової винагороди на час воєнного стану та інших належних грошових виплат старшому сержанту ОСОБА_2 відсутня.

Пояснень на позовну заяву від третьої особи Військової частини НОМЕР_2 до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.06.2021 року №137 старшого сержанта ОСОБА_1 , командира господарчого відділення взводу забезпечення гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 24 червня 2021 року №18-РС, на посаду командира господарчого відділення взводу матеріального забезпечення реактивного артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_3 вважати таким, що 29 червня 2021 року справи та посаду здав і направити для подальшого проходження до Військової частини НОМЕР_3 . Відповідно до п. 24 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №206, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік не отримував.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2022 року №122, на підставі наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.04.2022 року №61-РС ОСОБА_1 призначено на посаду головного старшини батареї протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , який прибув з Військової частини НОМЕР_3 .

З 20.05.2022 року позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення: з 20.05.2022 року на речове при Військовій частині НОМЕР_5 та з 21.05.2022 року на фінансове забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 8 наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.10.2022 року №277 Головного корабельного старшину ОСОБА_1 , головного старшину 1 батареї протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_6 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.10.2022 року №36-РС з військової служби у відставку за п.п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за віком у разі досягнення граничного віку), вважати таким, що 22.10.2022 року справи та посаду головного старшини 1 батареї протикатерних ракетних комплексів закону протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 здав. З 22.10.2022 року виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , зняти з усіх видів забезпечення: з 23.10.2022 року з продовольчого забезпечення за Каталогом (тільки обіди) при Військовій частині НОМЕР_5 , з 22.10.2022 року з речового забезпечення при Військовій частині НОМЕР_5 та з 22.10.2022 року з фінансового забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та направити для постановки на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі 880 грн. (аркуш справи 18).

25 липня 2023 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із запитом щодо надання інформації та копій документів, що стали підставою невиплати при звільненні ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у двомісячному розмірі грошового забезпечення (за 2021 та 2022 роки).

Листом від 28.07.2023 року №989/2572 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що у зв`язку із відсутністю підстав Військова частина НОМЕР_1 виплатила позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі одного окладу за військовим званням. Щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік відповідач зазначив, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2022 року №122 позивача було призначено на посаду, він приступив до виконання обов`язків за посадою. На яких підставах йому не виплатили у 2021 році позивачу запропоновано звернутися до частини, в якій він проходив службу.

Позивач не погодився із правомірністю відмови відповідача у нарахуванні та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення та у проведенні перерахунку та виплати різниці матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік та звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно із ч. 9 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до абз. 3 п. 242 «Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Згідно із п. 1, 2, 7, 9 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця з обґрунтуванням наявності визначених підстав, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення Міністра оборони України та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України.

Тобто, основою виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є звернення військовослужбовця до командира військової частини з рапортом.

Однак позивач не надав доказів подачі такого рапорту (не зазначає про його подання і в позовній заяві), а відповідач у відзиві підтверджує той факт, що рапорту про виплату даної матеріальної допомоги за 2021 рік від позивача не надходило.

За таких обставин (не подача рапорту) у Військової частини НОМЕР_1 не виникає обов`язку на нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, оскільки нарахування такої допомоги здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця.

Щодо розміру виплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік суд зазначає наступне.

Згідно п.9 розділу ХХIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до п.6 наказу Міністерства оборони України «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» від 31.01.2022 року №30 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями. Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Згідно п.5 наказу Міністерства оброни України від 31.01.2022 року №30 витрати на грошове забезпечення військовослужбовців у 2022 році здійснювати за нормами, установленими нормативно-правовими актами та рішеннями Міністра оборони України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такої послідовності щодо здійснення виплат: розрахунки зі звільненими, переведеними до нового місця служби військовослужбовцями та виплати за рішеннями судів, які набрали законної сили; щомісячне грошове забезпечення військовослужбовцям; індексація грошового забезпечення; додаткова винагорода на період дії воєнного стану згідно з постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; грошова допомога для оздоровлення; інші одноразові обов`язкові додаткові види грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) №277, зокрема, про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі 880 грн.

Вказаний наказ №277 від 22 жовтня 2022 року в частині визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік позивачу є чинним та позивачем в судовому порядку не оскаржувався.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 22.10.2022 року ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено: «Дійсним доповідаю що я головний корабельний старшина ОСОБА_3 , головний старшина 1 батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду головного старшини 1 батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 здав. Я головний корабельний старшина ОСОБА_3 , не заперечую що розрахунок зі мною Військова частина НОМЕР_1 проведе після надходження відповідного фінансування. Претензій до Військової частини НОМЕР_1 , не маю».

Враховуючи те, що п.6 наказу Міністерства оброни України «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» від 31.01.2022 року №30 чітко визначено, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям здійснюється у межах залишку коштів за фондом грошового забезпечення в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, після здійснення військовослужбовцям всіх виплат, передбачених пунктом 5 та абзацом другим цього пункту наказу, на підставі рапорту військовослужбовця, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка виплачується виключно за наявності коштів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 21 серпня 2019 року по справі № 814/238/17, від 18 березня 2020 року по справі № 810/3476/16.

Тобто, виплата допомоги здійснюється військовою частиною з урахуванням залишку коштів за фондом грошового забезпечення.

Таким чином, невиплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення не свідчить про протиправні дії відповідача та порушення прав позивача на отримання такої допомоги, оскільки виплата цієї допомоги передбачена у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), треті особи - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплати різниці матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплаченої суми грошового забезпечення у розмірі одного окладу за військовим званням за 2022 рік відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.