Справа № 200/5518/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №200/5518/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 10 листопада 2023 року) у справі № 200/5518/23 (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення № 83 від 05.09.2023 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області по заяві ОСОБА_1 від 28.08.2023 року про призначення пенсії за віком; - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою №202 періодів з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року, з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 23.02.2022 рік, та з 24.02.2023 року по 28.08.2023 рік із розрахунку один місяць служби за три місяці; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою №202 періоди з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року, з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 23.02.2022 рік, та з 24.02.2023 року по 28.08.2023 рік із розрахунку один місяць служби за три місяці, та призначити ОСОБА_1 з 28.08.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 83 від 05.09.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 28.08.2023 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періодів з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року, з 06.01.2022 року по 28.08.2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.08.2023 року із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періодів з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року, з 06.01.2022 року по 28.08.2023 року, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені у відзиві на позовну заяву та протягом розгляду справи в суді першої інстанції. Відповідач вважає, що так, як в позивача відсутній і необхідний пільговий стаж роботи, підтверджений необхідними документами (25 років, або за провідними професіями 20 років) відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: АДРЕСА_2 , організаційно-правова форма орган державної влади.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області було розглянуто його заяву та прийняло рішення № 83 від 05.09.2023 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за Законом № 1058.

Згідно Рішення про відмову та форми РС-право до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 зараховано лише 5 років 1 місяць, а саме період з 05.05.2003 року по 20.05.2003 року, 22.05.2003 року по 04.06.2008 року (С.14, пост. 202, підземні, сп.1.р.1, п-р1, п. а-в).

З Форми РС-право позивач встановив, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою 202 періоди роботи: з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року - військова служба на воєнній кафедрі Національної гірничої академії України, з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік робота учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті Новодонецькій Державної холдінгової компанії Добропіллявугілля, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року праця в Дочірньому підприємстві Державної холдингової компанії Добропіллявугілля, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік - праця в ТОВ Донуглепоставка, з 22.01.2020 року по теперішній час робота в ПАТ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД».

Позивач з викладеним не погодився, оскільки він навчався в Національній гірничій академії України (нині - Національний технічний університет «Дніпровська політехніка») на кафедрі військової підготовки у період з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року, що підтверджується довідкою кафедри військової підготовки НТУ «Дніпровська політехніка» Міністерства оборони України від 21.08.2023 року № 13/7/44/296, навчання на кафедрі військової підготовки у вищому навчальному закладі є видом військової служби, отже позивач перебував на військовій службі у період з 01.09.1998 року по 29.07.2000 рік.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У період військової служби позивача Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначав право на зарахування військової служби до стажу роботи за спеціальністю, однак жодним нормативно-правовим актом такий порядок не визначався, тому позивач вважає, що застосовуючи аналогію закону (ст. 38 Закону Про професійну (професійно-технічну) освіту), підлягає зарахуванню до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 військова служба з 01.09.1998 року по 09.07.2000 року, оскільки після її закінчення не пізніше 3 місяців позивач був прийнятий на роботу в ДВАТ Шахта Новодонецька (04.08.2000 року) на посаду учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті (запис №1 в трудовій книжці).

Поряд з цим позивач вважає, що періоди роботи з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по теперешній час підлягають зарахуванню до його пільгового стажу як за Списком №1 так і Постановою №202, оскільки згідно записів трудової книжки позивач виконував роботи передбачені Списком №1 та Постановою №202 протягом повного робочого дня під землею.

Також позивач вказує на те, що працюючи в ПАТ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД», він був призваний на військову службу та з 06 січня 2022 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується Витягом із Наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 06.01.2022 року №2, на момент звернення за призначенням пенсії про військову службу.

У зв`язку з тим, що на момент призову на військову службу позивач працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то весь період військової служби з 06.01.2022 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 28.08.2022 року має бути зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою №202.

Також позивач зазначив, що загальновідомим є факт введення воєнного стану та проведення бойових дій на території України з 24 лютого 2022 року, тому період військової служби з 24.02.2022 року по 28.08.2023 року має бути зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та Постановою 202, як один місяць служби за три місяці.

За розрахунком позивача його пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 складає 22 роки 6 міс. 18 днів та у кратному відношенні з 24.02.2022 року по 28.08.2023 р - 4 роки 7 міс. 3 дні, тобто загалом більше 25 років пільгового стажу за Списком №1 та Постановою №202, що дає підстави для призначення пенсії за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, або за ч. 3 ст. 114 Закону 1058.

Позивач вказує на те, що 23 січня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила Рішення у справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213), яким визнала такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII; статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII, визнала неконституційними, та такими що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, з огляду на що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788 XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про відмову в призначенні пенсії №83 від 05.09.2023 року, за наданими документами страховий стаж позивача становить 26 років 6 місяців 27 днів, з урахуванням кратності 31 рік 7 місяців 8 днів. Вік заявника на дату звернення 44 роки 3 місяці 3 дні. Стаж роботи за Списком №1 становить 5 років 1 місяць. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком №1 не зараховано період роботи з 22.01.2020 по 22.09.2022, згідно довідки, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці від 12.09.2022 за № 207, оскільки довідка не відповідає додатку №5, а саме: відсутній підпис головного бухгалтера та штамп підприємства, наявні неточності щодо постанови №461 від 24.06.2016 та стосовно посади. Крім того, в електронній пенсійній справі відсутні матеріали атестації робочих місць. До страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 08.08.2000, зараховано всі періоди роботи.

Трудовий стаж позивача підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_5 (дата заповнення 08 серпня 2000 року), згідно записів якої: - № 3, позивач навчався на денному відділенні Національної гірничої академії України; - №№ 1-2, позивач з 04.08.2000 по 28.08.2000 працював за спеціальністю «учень гірника підземного» з повним робочим днем в шахті на період практики в Шахті «Новодонецька» ДХК «Добропіллявугілля»; - №№ 4-6, позивач з 01.08.2001 по 13.04.2003 працював за спеціальністю «гірничим майстром підземним» з повним робочим днем у шахті на прохідницькій дільниці в ТОВ «Шахта «Новодонецька» ДХК «Добропіллявугілля»; - №№ НОМЕР_6 , позивач з 13.06.2008 по 21.01.2020 працював за спеціальностями: гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем у шахті, заступник начальника дільниці підземний з повним робочим днем у шахті, начальник дільниці підземний з повним робочим днем у шахті в ТОВ «Донвуглепоставка»; - № 19, позивач з 22.01.2020 року по теперішній час працює в ТОВ Корум Шахтспецбуд за спеціальністю «помічник начальника дільниці підземний» з повним робочим днем у шахті.

Згідно довідки відповідача Форма РС-право, до пільгового стажу позивача за Списком № 1 та ст. 14 Пост. 202 зараховано періоди роботи: з 05.05.2003 року по 20.05.2003 року, з 22.05.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.04.2004 року по 04.06.2008 року; навчання на військовій кафедрі зараховано як навчання у вищих навчальних закладах з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року в загальний страховий стаж; періоди з 13.06.2008 року по 21.01.2020 року, з 22.01.2020 року по 31.12.2021 року, з 06.01.2022 року по 31.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 31.05.2023 року зараховано до загального страхового стажу.

На підтвердження відомостей трудової книжки позивачем надано суду:

- Диплом Національної гірничої академії України від 29.07.2000 року НР №14213335, згідно якого позивач закінчив Національну гірничу академію України та отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Гірництво. Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію бакалавра з гірництва;

- Довідка Кафедри військової підготовки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 21.08.2023 року № 13/7/44/296 про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу, згідно якої позивач підчас навчання у Національній гірничій академії України на кафедрі військової підготовки у період з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року пройшов повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за військовою спеціальністю;

- Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), згідно якої стаж позивача з 2001 року по січень 2022 року обліковано за ознакою коду спецстажу ЗПЗ013А1 та ЗПЗ014А4;

- Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за пільговими умовами від 12 вересня 2022 року № 207, видана ТОВ Корум Шахтспецбуд, про те, що позивач з 22.01.2022 року по теперішній час (12.09.2022 року) працював повний робочий день у шахті помічником начальника дільниці, що передбачена Списком № 1, затвердженим Постановою КМУ № 461 від 24.06.2016 року, Постанови КМУ № 202 від 31.03.2004 року;

- Довідка про спуски в підземні гірничі виробки (шахту) № 208 від 12.09.2022 року з січня 2020 року по січень 2022 року;

- Довідка ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 25.09.2023 року № 1/2234 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював повний робочий день під землею у шахті «Новодонецька» за період з 04.08.2000 року по 28.08.2000 року за професією «учень гірник очисного вибою підземний», що передбачена Списком № 1, затвердженим Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року за професією «гірничий майстер підземний», що передбачена Списком № 1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36;

- Наказ про атестацію робочих місць за умовами праці №97-п від 01.02.2000 року, згідно якого професії учень гірник очисного вибою підземний та гірничий майстер підземний атестовані за Списком № 1;

- Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 06.01.2022 року № 2, згідно якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 30.12.2021 року № 351 командиром кадру стрілецької роти кадру НОМЕР_7 окремого батальйону територіально оборони, зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини, вислуга років у Збройних Силах України відсутня;

- Посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_8 від 22.09.2023 року, видане Військовою частиною НОМЕР_9 ;

- Довідка Військової частини НОМЕР_3 від 13 жовтня 2023 року № 3003 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно якої ОСОБА_1 дійсно в період з 01.03.2022 р. по 05.07.2022 р., з 06.07.2022 р. по 12.06.2023 р. та з 26.06.2023 р. по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Покровськ Донецької області та смт. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області.

Судом установлено, що посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_8 від 22.09.2023 року, видане Військовою частиною НОМЕР_9 , довідка Військової частини НОМЕР_3 від 13 жовтня 2023 року № 3003 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, довідка ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 25.09.2023 року № 1/2234 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивачем до відповідача разом із заявою про призначення пенсії від 28.08.2023 року не подавались у силу того, що видані пізніше.

Наказ про атестацію робочих місць за умовами праці №97-п від 01.02.2000 року був поданий до органів ПФУ позивачем 10.10.2023 року, що підтверджується наданою позивачем копією заяви від 10.10.2023 року, що адресована відповідачу через веб-портал ПФУ.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. […]

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; […].

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів роботи з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списками №№ 1 та 2, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Надаючи правову оцінку правомірності незарахування відповідачем періодів роботи з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року до пільгового стажу позивача за Списком № 1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки, позивач з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року працював за професіями «учень гірника підземного», «гірничий майстер підземний», «помічник начальника дільниці підземний», «заступник начальника дільниці підземний», «начальник дільниці підземний» з повним робочим днем в шахті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого віднесено професії всіх робітників, що зайняті повний робочий день на підземних роботах (1010100а)

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого віднесено усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах (1.1а).

До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Поряд з цим, з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), суд встановив, що стаж позивача з 2001 року по січень 2022 року обліковано за ознакою коду спецстажу ЗПЗ013А1 та ЗПЗ014А4.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454, під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам; під кодом ЗПЗ014А4 обліковується спеціальний стаж інженерно-технічних працівників, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, - за Списком робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України, за наявності стажу на підземних роботах).

Згідно пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (442-92-п) (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є застосовним і до робітників зайнятих на шкідливих роботах віднесених до Списку №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Навіть не проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 періоди роботи з 04.08.2000 року по 28.09.2000 рік, з 01.08.2001 року по 13.04.2003 року, з 13.06.2008 року по 21.01.2020 рік, з 22.01.2020 року по 05.01.2022 року.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періодів з 06.01.2022 року по 23.02.2022 року та з 24.02.2022 року по 28.08.2023 рік із розрахунку один місяць служби за три місяці суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесені: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (надалі Закон N 2011-XII) визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно п/п «а» п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою до про призначення пенсії), зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року), один місяць служби за три місяці.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягала зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.»

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.11.2023 у справі № 600/3836/22-а, від 27 березня 2024 року у справі № 160/888/23.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періоду навчання на кафедрі військової підготовки з 01.09.1998 року по 29.07.2000 року, рішення суду першої інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам суду у рамках даного апеляційного провадження.

Відносно позовних вимог позивача стосовно зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням віку відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 або за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р. №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року або ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.

Відносно позовних вимог позивача стосовно зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 20.01.2023 року із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, в редакції до 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З 01.04.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яким також внесені зміні до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в новій редакції, зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Конституційний Суд України 23.01.2020 за результатами розгляду справи № 1-5/2018 (746/15) прийняв рішення № 1-р/2020 та вирішив таке:

- визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що як згідно редакції пункту а) частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, так і відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах чоловіки мають після досягнення 50 років.

Також при розгляді заяви позивача про призначення пенсії слід враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21 квітня 2021 року в зразковій справі №360/3611/20, відповідно до яких має право на призначення пенсії особа, яка:

звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Отже, право на призначення пенсії особа має, якщо відповідає одночасно всім переліченим вище в Законі № 1788 умовам.

При цьому застосування законодавцем терміну «після досягнення 50 років» свідчить про встановлення мінімального віку в 50 років для призначення пенсії на пільгових умовах за п. «а» ч.1 ст. 13 Закону № 1788, що є обов`язковою умовою.

Положення абзацу четвертого п. «а» ч.1 ст. 13 Закону № 1788 про те, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам, - є додатковою можливістю вийти на пенсію раніше 60-річного віку за певної умови, проте, не раніше 50 років. Приписи абзацу четвертого п. «а» ч.1 ст. 13 Закону № 1788 підлягають застосуванню у нерозривному взаємозв`язку з нормами попередніх абзаців цього ж пункту.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що вимога пільгового стажу містить вислів «не менше 10 років», тобто, при наявності більше 10 років такого стажу все одно право на призначення пенсії виникає після досягнення 50 років.

Отже, права на призначення пенсії за наведених ним підстав позивач не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні в мотивувальній частині.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору (за подання апеляційної скарги), за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 200/5518/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 200/5518/23 змінити в мотивувальній частині, а саме у частині вирішення позовних вимог стосовно - зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням віку відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 або за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення; - незарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 та Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 періодів з 06.01.2022 року по 23.02.2022 року та з 24.02.2022 року по 28.08.2023 рік із розрахунку один місяць служби за три місяці.

У інших частинах рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 200/5518/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення 11 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук І.В. Сіваченко