Справа № 299/599/24
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/599/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді-Надопта А.А.,

за участі секретаря судового засідання-Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів справу за адміністративним позовом адвоката Естінко Т.Е., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до рядового поліції ОСОБА_2 першого взводу третьої роти УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області, УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

29.01.2024 року ОСОБА_3 , яка дії в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до рядового поліції ОСОБА_2 першого взводу третьої роти УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області, УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 18.01.2024 року поліцейським ОСОБА_2 першого взводу третьої роти УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області рядовим поліції Удовик А.Ю. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №1267739 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою прийнято по справі рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З постановою позивач категорично незгідний, вважає її незаконною, винесеною з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, такою, що порушує його права та законні інтереси, та такою, що підлягає негайному скасуванню. Вважає, що відповідачем порушено визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення порядок здійснення і загальні засади (завдання) провадження в справах про адміністративні правопорушення, допущено істотну вибірковість висновків фактичним обставинам справи, з їх підгонкою під заздалегідь бажаний результат, що унеможливило правильне вирішення справи, з прийняттям по ній законного та обґрунтованого рішення. Зазначає, що поліцейський у порушення правил законності, диспозитивності та засад верховенства права, розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та факту причетності до нього гр. ОСОБА_1 . Вважає, що постанова не відповідає вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП, не містить правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.Зважаючи на викладене, вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з пред`явленими позовними вимогами, представник відповідача Черкасов М.М. подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Свою позицію мотивував тим, що 18.01.2023 16:21 під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000624, за адресою: Закарпатська область, дорога М06, 801 км, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу «Volkswagen Golf» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався швидкістю 93 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 70 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 «б» ПДР України. Швидкість руху вимірювалася приладом TC 000624.

На підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом.

Позивача було ознайомлено з доказами правопорушення та документацією на прилад.

Також на момент фіксації правопорушення та зупинки водія дощ чи інші опади були відсутні.

Всі вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував ПДР.

Поліцейськими було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Підтверджується також підписом у постанові.

Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

Позивач не заперечував вчинення ним правопорушення. Поліцейський виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію, на що позивач погодився.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, представник відповідача зазначив наступне.

Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Вказаний алгоритм роботи передбачений виробником та чітко зафіксований в інструкції з експлуатації приладу TRUCAM. При цьому позитивні результати повірки приладу свідчить, що за умов експлуатації згідно інструкції похибка вимірювання становить до 2 км/год. Так домисли позивача стосовно неможливості вимірювання таким способом є необгрунтованими, такими що не відповідають дійсності та не підтвердженими жодними доказами.

Представник відповідача також зазначає, що прилад TruCAM конструктивно розроблений таким чином що дозволяє його використання його без спеціалізованих стаціонарних підставок. Про що свідчить спеціальна ручка, накладка та відсутність у технічній документації та інструкціях інформації про такі підставки та необхідність їх застосування.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП ОСОБА_4 від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 05.06.2014 № 1314-VI «Про метрологію та метрологічну діяльність» (набрав чинності 01.01.2016), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Таким чином, згідно з наведеними положеннями чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості TruCam LTI 20/20, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000624, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07.09.2021 року № 04/05/02-2522, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

На обґрунтування вищевказаного представник відповідача просить звернути увагу на правові позиції викладені у рішеннях (постановах) Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 по справі № 359/9278/18, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 по справі № 857/854/19, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019 по справі № 149/3350/18 та інші.

Щодо розміщення приладу. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, як зазначає представник відповідача є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Дане ствердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фотоі відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису є одним із превентивних заходів, визначених статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із основних повноважень поліції є вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні, адміністративні правопорушення.

У відповідності до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський захід це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень (ч.1 ст.29 Закону України «Про Національну поліцію»).

У відповідності до ч.3 ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Згідно з приписами ч.3 ст.29 Закону України «Про Національну поліцію» обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належить контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Як зазначено у ч.4 ст.8 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Таким чином, застосування приладу TruCam LTI 20/20 є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність».

Окрім того, як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до РУЧНИХ ВИМІРЮВАЧІВ ШВИДКОСТІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Відтак, в даному випадку випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 року у справі № 607/4677/21.

Також варто вказати, що з першого листопада 2021 року набули чинності зміни до ПДР України якими встановлено знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», при цьому фіксація порушення ПДР здійснювалась у ручному режимі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Бугрій В.М. надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, без фіксації процесу за допомогою звукозаписувальною технікою.

Відповідач рядового поліції ОСОБА_2 першого взводу третьої роти УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подоав до суду письмовий відзив, згідно до якого просив суд відмовити у задоволенні заявленого позову.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи позицію учасників справи дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 18.01.2023 16:21 під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000624, за адресою: Закарпатська область, дорога М06, 801 км, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу «Volkswagen Golf» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався швидкістю 93 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 70 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 «б» ПДР України. Швидкість руху вимірювалася приладом TC 000624.

На підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.Позивача було ознайомлено з доказами правопорушення та документацією на прилад. Також на момент фіксації правопорушення та зупинки водія дощ чи інші опади були відсутні. Всі вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував ПДР.

Поліцейськими було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Підтверджується також підписом у постанові.

Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

Позивач не заперечував вчинення ним правопорушення. Поліцейський виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію, на що позивач погодився.

Оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Спірні відносини, які виникли між сторонами, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «;Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення поліцейським ОСОБА_2 , як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за №1376.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч.4 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Вважаючи неправомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, позивач послався на те, що відповідачем порушено визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення порядок здійснення і загальні засади (завдання) провадження в справах про адміністративні правопорушення, допущено істотну вибірковість висновків фактичним обставинам справи, що унеможливило правильне вирішення справи, з прийняттям по ній законного та обґрунтованого рішення. Зазначає, що поліцейський у порушення правил законності, диспозитивності та засад верховенства права, розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова не відповідає вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП, не містить правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже,візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ОСОБА_2 зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, провівши хронологічний аналіз подій, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи зазначені вище обставини, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії ЕНА №1267739 від 18.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП є законною, обґрунтованою та винесена по факту встановленого правопорушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Згідно зі ст.246 ч.5 п.2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача, а тому підстави для компенсації понесених позивачем витрат по сплаті судового збору за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заявленого позову адвоката Естінко Т.Е., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до рядового поліції ОСОБА_2 першого взводу третьої роти УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області, УПП батальйон Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст повного Рішення складено 10.04.2024 року.

ГоловуючийА. А. Надопта