Справа № 760/32903/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 3 батальйону 2 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Хвостика Ігоря Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції 3 батальйону 2 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві, Хвостиком І.В. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 22 листопада 2021 року серія БАБ №006714, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 20400,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а справу закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 203697 від 01 липня 2021 позивачу вручений не був. Будь-які підписи позивача про ознайомлення з вказаним протоколом та про отримання його копії на ньому відсутні. Таким чином, позивач здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із законодавчо встановлених способів. Відомості про отримання позивачем постанови прийнятої за результатами розгляду такої справи, в матеріалах справи також відсутні. За таких умов, позивач не був обізнаний (і не міг бути обізнаним) про те, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі №753/15520/21 він позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, а тому вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності саме за ч. 4 ст. 126 КУпАП - є протиправним.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що при перевірці документів позивача було встановлено, що він позбавлений права керування транспортним засобом терміном на 1 рік Дарницьким районним судом м. Києва, а отже постанова про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є правомірною.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовано усіх обставин у справі, що мають значення для справи. Вказує, що позивач не був обізнаний (і не міг бути обізнаним) про те, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 у справі № 753/15520/21 його було позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік, а тому вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22 листопада 2021 року інспектором поліції 3 батальйону 2 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві, Хвостиком І.В. було винесено постанову серії БАБ № 006714, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 22 листопада 2021 року об 15 год.10 хв. по вул. Маяковського в м. Києві керував транспортним засобом SUBARU LEGACY д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування на підставі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор патрульної поліції під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, діяв відповідно до покладених на нього повноважень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 Кодексу.

Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР на місці вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ч. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За встановленим правилом ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що після зупинки транспортного засобу позивача та після встановлення особи, інспектором було виявлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року по справі №753/15520/21 строком на 1 (один) рік.

Після чого інспектором патрульної поліції у відношенні позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №006714 та накладено на позивача штраф в межах санкції статті в розмірі 20 400,00 грн.

Факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року по справі №753/15520/21, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року.

Разом із тим, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року по справі №753/15520/21 (без присутності позивача), позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Позивач зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції ні ОСОБА_1 ні його представники присутні не були, копія оскаржуваної постанови направлена не була, а зі змістом прийнятого рішення ознайомився захисник лише 29 листопада 2021 року.

Вищевказане підтверджується тим, що постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2021 у справі №753/15520/21 поновлено захиснику Пухальській Н.С. строк на апеляційне оскарження.

Тобто станом на момент складання поліцейським оскаржуваної постанови, про факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік позивач не знав та знати не міг.

При цьому, водійське посвідчення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №203697 від 01.07.2021 не вилучалось.

Право на керування транспортним засобом підтверджується відповідним посвідченням.

В силу ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа, а в разі вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 цього Кодексу, - за продовженням строку тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами на новий тримісячний строк.

В той же час, з матеріалів справи не вбачається, що у позивача вилучалось посвідчення водія.

Таким чином, маючи на руках водійське посвідчення, буду необізнаним про позбавлення права керування транспортним засобом на підставі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року по справі №753/15520/21, колегія суддів дійшла висновку про відсутність умислу в діях позивача, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів враховує, що для притягнення особи до відповідальності має бути наявний відповідний склад скоєного правопорушення, зокрема, наявність суб`єктивної сторони відповідного правопорушення у формі умислу чи необережності. Натомість, в рамках справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП не вбачається наявності суб`єктивної сторони такого правопорушення, оскільки позивач не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року по справі №753/15520/21, що виключає наявність з його боку вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення в частині суб`єктивної сторони, що не було встановлено співробітниками поліції, внаслідок чого спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності не може вважатись законною та обґрунтовано, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 22 листопада 2021 року серія БАБ №006714, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 20400,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія судді дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана у грудні 2021 року.

Так, при поданні даного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 363,20 грн (2 270,00*0,2*0,8 (враховуючи подання позовної заяви через систему «Електронний суд»)).

Натомість позивачем було сплачено 908,00 грн (454,00 грн відповідно до квитанції №37001 від 01.12.2021 та 454,00 грн відповідно до квитанції №37384 від 30.12.2021).

Також, при поданні апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 435,84 грн (363,20*150%*0,8 ((враховуючи подання апеляційної скарги через систему «Електронний суд»)).

Натомість позивачем було сплачено 1 362,00 грн відповідно до квитанції №Х402-BP38-5Е3Р-АКН9 від 30.12.2023.

Таким чином, сума судового збору, яка стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, становить 799,04 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 22 листопада 2021 року серія БАБ №006714, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 20 400,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03151, м. Київ, вул. Федора Ернста, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 799,04 грн (сімсот дев`яносто дев`ять гривень 04 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 15.04.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна