Справа № 480/13116/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській обл.), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року, згідно з ч. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу, період роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для перерахунку пенсії, згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023, та, взявши до уваги заробітну плату, яка збільшилась з моменту останнього перерахунку, з метою отримання пенсії у належному розмірі, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатом перерахунку пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком, після призначення якої останній продовжує працювати. На виконання абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.04.2023 пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії позивача. Водночас після здійсненого перерахунку пенсії позивачу стало відомо, що період його роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023 не враховано при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2023. Позивач категорично не погоджується з періодом страхового стажу, який був взятий для перерахунку пенсії з 01.04.2023, оскільки він працював у період з 01.04.2022 по 28.02.2023, отримував заробітну плату, з яких були вирахувані єдині страхові внески (ЄСВ), що не було враховано відповідачем для повного перерахунку пенсії, у зв`язку чим просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, на виконання вимог ухвали суду, надано пояснення, в яких зазначено, що за результатами опрацювання звернення ОСОБА_1 з 01.04.2023 здійснено перерахунок пенсії. До страхового стажу зараховано період по 31.03.2022, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, сплата внесків за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 на час проведення перерахунку була відсутня.
Абзацом 7 пункту 4.3 Порядку передбачено, що у разі якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю подання особою заяви про перерахунок пенсії згідно частини четвертої статті 42 Закону надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення особи за перерахунком пенсії орган, що призначає пенсію, протягом місяця з дня надходження цих відомостей, переглядає прийняте рішення. При цьому, якщо за результатами перегляду рішення про призначення пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі здійснюється з місяця, наступного за місяцем надходження відомостей. Рішення про перерахунок пенсії переглядається на найбільш вигідних умовах відповідно до частини четвертої статті 42 Закону.
Посилаючись на норми вказаного порядку, відповідач пояснив, що оскільки відомості про нарахування та сплату єдиного внеску надійшли за межами строку, передбаченого вищезазначеним пунктом, то для перегляду рішення про перерахунок пенсії підстави були відсутні.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , з 07.07.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та продовжує працювати в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня №5» Сумської міської ради на посаді головного енергетика у апараті управління з 09.02.2018 року по теперішній час.
На виконання абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.04.2023 пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії позивача.
Після здійсненого перерахунку пенсії позивачу стало відомо, що період його роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023 не враховано при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2023.
На адвокатський запит щодо причин незарахування спірного періоду роботи, відповідач листом від 21.08.2023 повідомив позивача, що на виконання абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.04.2023 пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії. Разом з тим, 14.07.2023 Ви звернулися через вебпортал електронних послуг із заявами про проведення перерахунку пенсії згідно з частиною 4 статті 42 Закону № 1058-IV.
Опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії та винесення рішень за результатами їх розгляду здійсиюстьється територіальними органами Пенсійного фонду України у порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа, яка її подала.
За результатами опрацювання поданих Вами заяв та долучених до них документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.07.2023 Вам відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за віком, оскільки після попереднього перерахунку не набуто 24 місяці страхового стажу, а також не минуло 2 календарних роки після попереднього перерахунку.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2023, згідно з ч. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу, періоду роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023, звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно зі статтею 7 Закону № 1058 загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема за таким принципами:
законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
обов`язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців;
заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу на пенсію;
рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу);
державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом;
відповідальності суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
За змістом частини першої статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається, зокрема пенсія по віком.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Періоди, з яких складається страховий стаж визначено статтею 24 Закону № 1058.
Відповідно до норм частини 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з абзацом першим частини другої, абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058.
Так, абзацом 1 частини 1 статті 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Відповідно до частини 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Згідно з частиною 10 статті 20 Закону № 1058 якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Нормами статті 106 Закону № 1058 передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
У постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 316/1392/16-а, від 27 травня 2021 року у справі № 343/659/17 Верховний Суд вказав, що за загальним правилом несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Як вбачається з матеріалів справи з 07.07.2016 позивачу призначено пенсію за віком за відповідно до Закону № 1058.
На виконання абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.04.2023 пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії позивача.
Страховий стаж зарахований до 31.03.2022 та становить 40 років 03 місяці 17 днів.
Однак, під час перерахунку пенсії позивачу до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023 в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня №5» Сумської міської ради на головного енергетика у апараті управління.
У той же час, з наданих на виконання ухвали суду пояснень, відповідачем повідомлено, що за результатами опрацювання звернення ОСОБА_1 з 01.04.2023 здійснено перерахунок пенсії. До страхового стажу зараховано період по 31.03.2022, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, сплата внесків за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 була відсутня.
Вказано, що абзацом 7 пункту 4.3 Порядку передбачено, що у разі якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю подання особою заяви про перерахунок пенсії згідно частини четвертої статті 42 Закону надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення особи за перерахунком пенсії орган, що призначає пенсію, протягом місяця з дня надходження цих відомостей, переглядає прийняте рішення. При цьому, якщо за результатами перегляду рішення про призначення пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі здійснюється з місяця, наступного за місяцем надходження відомостей. Рішення про перерахунок пенсії переглядається на найбільш вигідних умовах відповідно до частини четвертої статті 42 Закону.
Посилаючись на норми вказаного порядку, відповідач пояснив, що оскільки відомості про нарахування та сплату єдиного внеску надійшли за межами строку, передбаченого вищезазначеним пунктом, то для перегляду рішення про перерахунок пенсії підстави були відсутні.
При цьому, суд зазначає, в матеріалах справи наявна достатня інформація на підтвердження того, що позивач у спірний період працював в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня №5» Сумської міської ради, підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, отримував заробітну плату, з якої сплачувались страхові внески.
Суд погоджується з доводами позивача щодо зарахування спірного періоду до страхового стажу, оскільки аналіз норм статті 24 Закону № 1058 дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. В той же час обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків відповідно до Закону № 1058 покладений на підприємство-страхувальника.
Порушення ж підприємством-страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише для самого підприємства-страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) і не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового та пільгового (підземного) стажу періоду роботи протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески.
Таким чином, через несвоєчасну сплату Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня №5» Сумської міської ради страхових внесків за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 позивач не може бути позбавлений права на зарахування цього періоду до страхового стажу та як наслідок на обчислення розміру пенсії з урахуванням такого стажу, починаючи з 01.04.2023.
За таких обставин суд доходить висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо незарахування під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року, згідно з ч. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу, період роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023 є протиправною.
Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З огляду на викладене суд уважає, що ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для перерахунку пенсії, згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період її роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023 в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня №5» Сумської міської ради.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок з урахуванням заробітної плати, яка збільшилась з моменту останнього перерахунку та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатом перерахунку пенсії, суд зазначає, що на час розгляду даної справи відповідачем не проведений жодний перерахунок, оскільки відповідачем взагалі заперечується право позивача на врахування при перерахунку пенсії спірного періоду (з 01.04.2022 по 28.02.2023), у зв`язку з чим неможливо стверджувати про наявність підстав (сум) для виплати вказаної заборгованості. Крім того, вказана вимога фактично охоплюється вимогою про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2023. У зв`язку з викладеним, позовні вимоги у даній частині не підлягають задоволенню, як передчасні.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати в розмірі 536,80 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2023 року, згідно з ч. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2022 по 28.02.2023.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик