Справа № 500/3069/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/3069/23 пров. № А/857/21563/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство «ПРОМЕЛЕКТРО» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя (судді) в суді першої інстанції Дерех Н.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 16 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство «ПРОМЕЛЕКТРО» (далі ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО») звернулось в суд з адміністративним позовом до Тернопільської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023..

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.2023 з метою розмитнення отриманих згідно контракту електродвигунів через уповноваженого брокера звернулось до Тернопільської митниці та подало електронну митну декларацію № 23UA67U7, якою було задекларовано до митного оформлення товари за переліком, кількістю та ціною згідно укладеного контракту № 20221111 від 11.11.2022, специфікації до контракту № 1 від 11.11.2022, попереднього рахунку (проформи інвойсу) № JLT22UKR1111-А від 11.11.2022 та рахунку (інвойсу) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022. Вказує, що у поданій митній декларації декларантом було визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за тою ціною, за якою його було придбано, а саме 67837,20 доларів США, одночасно із поданням електронної митної декларації було подано ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення. Проте, 31.05.2023 відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю товару за основним методом і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/000092/2, яким відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару. В подальшому для розмитнення товару ним було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA82U0, складену по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, яка і була оформлена відповідачем. Зазначає, що не погоджується з таким рішенням та вважає його протиправним, оскільки декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі МК України), які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними. Загальна сума оплачених коштів позивачем продавцю товарів становила 67837,20 доларів США, що дорівнює сумі вказаній в специфікації, сумі виставленого попереднього рахунку (інвойсу), а також сумі вказаній у інвойсі. Суд першої інстанції вважав, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення, не навів конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально. Також митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару. Оскільки спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів не ґрунтується на нормах чинного законодавства, суд першої інстанції визнав його протиправним та скасував.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Тернопільська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митної декларації товаросупровідних документах: 1) в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 0,8 KW, а до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW; 2) згідно з пунктом 4.2.3. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 04.02.2020 № 065/ФСР, оплата за послуги експедитора здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці, однак підтвердження проплати послуг експедитора, ані рахунку-фактури, чи відповідної заявки подано не було; 3) до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 19.05.2023 № 19/05/23-1 видана ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», хоча у накладній УМВС від 18.05.2023 № 33947434 наявна інформація, щодо перевізника «Captrain Polska Sp.z.o.o.», інформація, яка б підтверджувала причетність «Captrain Polska Sp.z.o.o.» до перевезення залізничним сполученням окрім накладної УМВС від 18.05.2023 № 33947434 - відсутня, а саме відсутній рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між ТОВ «ФСР Лоджистік Україна» і «Captrain Polska Sp.z.o.o.»; 4) прайс-лист від 11.11.2022 № б/н без зазначення терміну дії цін, платіжні інструкції № 17 від 25.04.2023 та № 8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта. Вказує, що митна вартість імпортованого товару не могла бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару. Зауважує, що джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно ЕМД від 23.05.2023 № UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг. (59,04 дол. США за 1шт.); товару № 2 згідно ЕМД від 14.03.2023 № UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг. (84,61 дол. США за 1шт.); товару № 3 згідно ЕМД від 15.03.2023 № UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг. (631,25 дол. США за 1 шт.).

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Вказує, що згідно із частиною другою статті 53 МК України декларантом подано наявні у нього документи, що підтверджують складові митної вартості товару, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними. Вказує, що відповідач в оскаржуваному рішенні та в апеляційній скарзі не зазначив на дійсні обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних лементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Вважає, що обґрунтування відповідача щодо неповноти документів чи наявних в них розбіжностей не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу,суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 11.11.2022 між ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» (Україна) та TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD (Китай) було укладено контракт № 20221111, згідно якого TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD зобов`язалося продати, а ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» зобов`язалося купити товар вказаний в специфікаціях до укладеного Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно укладеної до контракту специфікації № 1 від 11.11.2022 предметом поставки були електродвигуни. Також, згідно специфікації, загальна вартість за вказані товари, яку Покупець - ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» повинно було сплатити Продавцю - TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD становила 67 837,20 доларів США.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № 20221111 від 11.11.2022, укладеного між компанією «TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD» (Китай) та ТОВ МНП «Промелектро» (Україна), згідно із рахунком-проформою № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, рахунком-фактурою (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, позивачем на митну територію України ввезено товари.

30.05.2023 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 23UA67U7, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари:

Товар 1. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80А6 0,75KW B3 - 200 шт. Матеріал корпусу електродвигунів - чавун. Корпус має приливи під табличку потужністі та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 2. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80 В6 1,1 KW B3 -798 шт., арт. АИР80 В6 1,1KW B35 -200 шт.. Матеріал корпусу електродвигунів -чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 3. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 380V/660V: арт.АИР200 M2 37KW В3-5шт., арт. АИР 160S6 11KW B35 10 шт. арт. АИР200 M2 37KW B35 -1 шт., арт. АИР 160S4 15KW B35 -2 шт. Матеріал корпусу електродвигунів - чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

До цієї митної декларації, як слідує із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 11.11.2022; рахунок-проформа № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; коносамент № SZX230374975 від 31.03.2023; накладна УМВС № 33947434 від 18.05.2023; сертифікат про походження товару № С00001 від 27.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 17 від 25.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №8 від 25.11.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 468 від 19.05.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 19/05/23-1 від 19.05.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 11.11.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація № 1 від 11.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №20221111 від 11.11.2022; договір про надання послуг митного брокера № Э20141020 від 20.10.2016; договір (контракт) про перевезення № 065/ФСР від 04.02.2020; копія митної декларації країни відправлення № 19079617 від 28.03.2023.

Під час здійснення митного контролю за МД № 23UA67U7 від 30.05.2023 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено наступне: 1) в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 - 0,8 KW, хоч до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW. 2) згідно пункту 4.2.3. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 04.02.2020 № 065/ФСР, оплата за послуги експедитора здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці, однак підтвердження проплати послуг експедитора, ані рахунку-фактури, чи відповідної заявки подано не було. 3) до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 19.05.2023 № 19/05/23-1 видана ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», хоча у накладній УМВС від 18.05.2023 № 33947434 наявна інформація, щодо перевізника «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Captrain Polska Sp.z.o.o.» до перевезення залізничним сполученням окрім накладної УМВС від 18.05.2023 № 33947434 - відсутня, а саме відсутній рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між ТОВ «ФСР «Лоджистік Україна» і «Captrain Polska Sp.z.o.o.». 4) прайс-лист від 11.11.2022 № б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції № 17 від 25.04.2023 та № 8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта.

Таким чином, відповідач прийшов до висновку на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: «У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось). Запропоновано відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України запроновано надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім вже наданих документів, додатково було надано: заява № 270 від 25.11.2022; заява № 278 від 25.04.2023; виписка по рахунку № б/н від 25.04.2023; виписка по рахунку № б/н від 28.11.2022.

Інших документів, зазначених у вимозі митного органу, уповноваженою особою декларанта не було наданою.

Крім того, листом № 1 від 31.05.2023 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що для підтвердження митної вартості подано всі документи, інші додаткові документи надаватися не будуть.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Встановлено, що в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 - 0,8 KW, хоч до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW. Також згідно пункту 4.2.3. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 04.02.2020 № 065/ФСР, оплата за послуги експедитора здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці. Однак підтвердження проплати послуг експедитора, а ні рахунку-фактури, чи відповідної заявки подано не було. До митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 19.05.2023 № 19/05/23-1 видана ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», хоча у накладній УМВС від 18.05.2023 № 33947434 наявна інформація, щодо перевізника «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Captrain Polska Sp.z.o.o.» до перевезення залізничним сполученням окрім накладної УМВС від 18.05.2023 № 33947434 - відсутня, а саме відсутній рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між ТОВ «ФСР «Лоджистік Україна» і «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Прайс-лист від 11.11.2022 № б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції № 17 від 25.04.2023 та № 8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта. За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом надіслано лист від 31.05.2023 № 01 та повідомлено митний орган про надані додаткові документи та інформовано, що додаткові документи більше подаватися не будуть. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, вказано про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 23.05.2023 № UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг. (59,04 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №2 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 14.03.2023 №UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг.(84,61 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №3 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 15.03.2023 №UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг.(631,25 дол. США за 1шт.).».

В подальшому для розмитнення товару ним було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA82U0, складену по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, яка і була оформлена відповідачем

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України (далі МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Також, відповідно до положень частини 7 статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частин третьої - шостої статті 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертій статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, ? це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, серед іншого, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Колегія суддів зауважує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод, тобто встановлення митної вартості за ціною договору (контракту). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Водночас застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Надаючи оцінку аргументам позивача про відсутність у відповідача правових підстав надіслання вимоги про надання додаткових документів, колегія суддів зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з цим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Як слідує з матеріалів справи, на виконання зовнішньоекономічного контракту № 20221111 від 11.11.2022, укладеного між компанією «TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD» (Китай) та ТОВ МНП «Промелектро» (Україна), згідно із рахунком-проформою № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, рахунком-фактурою (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, позивачем на митну територію України ввезено товари.

30.05.2023 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 23UA67U7, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари:

Товар 1. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80А6 0,75KW B3 - 200 шт. Матеріал корпусу електродвигунів - чавун. Корпус має приливи під табличку потужністі та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 2. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80 В6 1,1 KW B3 -798 шт., арт. АИР80 В6 1,1KW B35 -200 шт.. Матеріал корпусу електродвигунів -чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 3. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 380V/660V: арт.АИР200 M2 37KW В3-5шт., арт. АИР 160S6 11KW B35 10 шт. арт. АИР200 M2 37KW B35 -1 шт., арт. АИР 160S4 15KW B35 -2 шт. Матеріал корпусу електродвигунів - чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

До цієї митної декларації, як слідує із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 11.11.2022; рахунок-проформа № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; коносамент № SZX230374975 від 31.03.2023; накладна УМВС № 33947434 від 18.05.2023; сертифікат про походження товару № С00001 від 27.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 17 від 25.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №8 від 25.11.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 468 від 19.05.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 19/05/23-1 від 19.05.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 11.11.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація № 1 від 11.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №20221111 від 11.11.2022; договір про надання послуг митного брокера № Э20141020 від 20.10.2016; договір (контракт) про перевезення № 065/ФСР від 04.02.2020; копія митної декларації країни відправлення № 19079617 від 28.03.2023.

Виконуючи умови укладеного контракту, ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» здійснило оплату за товар частковими платежами, зокрема: 25.11.2022 в сумі 24343,17 доларів США; 25.04.2023 в сумі 43494,03 доларів США;

Колегія суддів зазначає, що загальна сума оплачених коштів позивачем продавцю товарів становила 67837,20 доларів США, що дорівнює сумі вказаній в специфікації, сумі виставленого попереднього рахунку (інвойсу), а також дорівнює сумі вказаній у інвойсі.

При цьому, факт перерахунку вказаних коштів підтверджується платіжними дорученнями з банку № 8 від 25.11.2022, та № 17 від 25.04.2023.

Стосовно доводів скаржника про те, що у пакувальному листі від 11.11.2022 вказана потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 0,8 KW, а до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW, колегія суддів зазначає, що в документах, які містять інформацію про митну вартість товару, зокрема в специфікації, в попередньому рахунку, в рахунку та в прайс-листі вказано електродвигуни з потужністю 0,75 KW та їх вартість.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи представника позивача стосовно помилкового зазначення в пакувальному листі від 11.11.2022 потужності електродвигуна з артикулом АИР80А6 -0,8 KW.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18, якщо виявлені розбіжності в документах не призвели до неповноти або недостовірності відомостей про митну вартість відповідного товару, то такі розбіжності не є законною підставою для здійснення коригування їх митної вартості відповідно до статті 55 МК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на підтвердження проплати послуг експедитора позивачем не подано рахунку-фактури та відповідної заявки, суд апеляційної інстанції враховує, що на підтвердження витрат на перевезення товару позивачем було надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 065/ФСР від 04.02.2020, який було укладено між Позивачем та Експедитором (ТОВ «ФСР Лоджистік Україна»), а також рахунок експедитора № 468 від 19.05.2023 та довідку від Експедитора про транспортні витрати за №19/05/23-1 від 19.05.2023 в яких деталізовано витрати на перевезення вантажу та підтверджують їх понесення.

Крім цього, коригуючи митну вартість товарів у спірному випадку відповідач покликався на те, що «Прайс-лист від 11.11.2022 № б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції №17 від 25.04.2023 та №8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта.»

Проте, колегія суддів зазначає, що у спірному випадку прайс-лист б/н від 11.11.2022 містить термін дії, а саме - до 11.05.2023.

Стосовно підпису на платіжних інструкціях, про відсутність якого вказує відповідач в рішенні про коригування митної вартості товару та в апеляційній скарзі, колегія суддів зауважує, що вказані платіжні інструкції містять штамп банківської установи, а на платіжних інструкціяхї зазначено «Система Клієнт-Банк», тобто вказані платіжні інструкції складені у належній формі.

Колегія суддів звертає увагу, що наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.

Судом першої інстанції встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Відповідач приймаючи рішення про коригування заявленої митної вартості використав джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно ЕМД від 23.05.2023 № UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг.(59,04 дол. США за 1шт.); товару № 2 згідно ЕМД від 14.03.2023 № UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг.(84,61 дол. США за 1шт.); товару № 3 згідно ЕМД від 15.03.2023 № UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг.(631,25 дол. США за 1шт.).

Колегія суддів зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Як слідує з оскаржуваного рішення, відповідач визначив митну вартість за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 08 лютого 2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо вказаних митних декларацій, які були використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення, то суд апеляційної інстанції зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

З огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числове значення митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів за № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 500/3069/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 10 квітня 2024 року.