Справа № 580/5819/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5819/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 05.01.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

10.07.2023 адвокат Побиванець Ю.В. від імені ОСОБА_1 подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 07 серпня 2023 року суд задовольнив Заяву (вх. від 01.08.2023 № 31731/23) позивача та прийняв до розгляду і відкрив провадження у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо виплати пенсії позивачу з обмеженням максимальним розміром;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок основного розміру пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром та з 05.01.2023 без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України №118 та постановою Кабінету Міністрів України №168, виплатити пенсію з урахуванням раніше проведених виплат.

У іншій частині позов повернув.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 та з 05.01.2023 не включивши в обчислення пенсійної виплати суму індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром перерахунок пенсії з 01.02.2021 та з 05.01.2023 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

29.12.2023 до суду надійшла заява (вх.№59028/23) позивача, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач ігнорує вказане вище рішення суду та трактує його на власний розсуд, обмежуючи пенсію максимальним розміром. Вказав, що не погоджується із таким трактуванням рішення суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року відмовлено повністю у задоволенні заяви вх. №59028/23 ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник вважає повністю доведеною бездіяльність посадових осіб відповідача щодо невиконання судового рішення, а висновок суду першої інстанції щодо повного виконання судового рішення є хибним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. При цьому, реалізація цього права позивачем жодним чином не залежить від встановлення судом судового контролю за виконанням судового рішення.

Крім того, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що станом на час подання вказаної заяви судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Відсутні докази того, що судове рішення неможливо виконати в ході примусового виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження», як і не надано доказів звернення за примусовим виконанням до органів виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 06 вересня 2023 року в адміністративній справі №580/5819/23 Черкаський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивача з 01.02.2021 та з 05.01.2023 не включивши в обчислення пенсійної виплати суму індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Зобов`язав відповідача здійснити позивачу без обмеження пенсії максимальним розміром перерахунок пенсії з 01.02.2021 та з 05.01.2023 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

В подальшому судом було видано виконавчий лист №580/5819/23.

Для виконання вказаного рішення відповідач 13.11.2023 провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 та з 05.01.2023, що підтверджується перерахунками пенсії в пенсійній справі №-Міноборони. Індексація базового ОСНП (11 646*0,140) - 1 630,44 грн, у т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 13 276,44 грн - 1 630,44 грн, у т.ч. індексація збільшення на 25% - 407,61 грн. Після перерахунку з 01.02.2021 підсумок пенсії позивача (з надбавками) становить 17 281,00 грн, а з 05.01.2023 - 19 805,05 грн.

Обмежень пенсії максимальним розміром вказані перерахунки не містять.

Листом від 13.11.2023 №15001-14819/К-02/8-2300/23 відповідач повідомив, що для виконання вказаного рішення суду провів перерахунок пенсії з 01.02.2021 та з 05.01.2023 без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії після перерахунку з 01.02.2021 становить 17 281,00 грн, з 01.07.2021 - 17 408,50 грн, з 01.12.2021 - 17 528,50 грн, з 01.03.2022 - 19 340,00 грн, з 01.07.2022 - 19 706,05 грн, з 01.12.2022 - 19 805,05 грн, з 01.03.2023 - 20 930,00 грн. Борг після перерахунку пенсії на виконання зазначеного вище рішення суду відсутній.

З вищевикладеного вбачається, що пенсія позивача перерахована з 01.03.2023 та її розмір становить 20 930,00 грн, тобто застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Суд першої інстанції виходив з того, що вирішуючи спір у цій справі суд не визначав конкретних сум пенсії, які відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу. Підстави обмеження загального розміру пенсії для нарахування та виплати пенсії з 01.03.2023 судом не обумовлювалися та не з`ясовувалися під час судового розгляду. Правомірність причин виникнення, дотримання правових норм чинного законодавства з точки зору правомірності на етапі судового контролю не допускається чинним процесуальним законом. Доводи позивача про обмеження перерахованої пенсії з 01.03.2023 сумою 20 930 грн під час виконання вказаного вище рішення суду стосуються обставин, які виходять за межі вирішеного в справі №580/5819/23 предмета та підстав позову. Відповідно, правова оцінка судом їм не надана та не може надаватися в порядку судового контролю. Водночас може бути предметом самостійного судового оскарження в загальному позовному порядку.

Станом на дату розгляду Заяви докази відкриття чи завершення виконавчого провадження у справі відсутні. Водночас встановлені обставини свідчать, що відповідач виконав зобов`язальні дії щодо перерахунку та виплати без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.02.2021 та з 05.01.2023 з урахуванням індексації, проведеної на підставі вказаних вище постанов Кабінету Міністрів України. Докази його ухилення від виконання рішення суду відсутні.

Разом із тим, з аналізу мотивувальної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року вбачається наступне:

«Тому суд дійшов висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішень Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 та від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021, а не норми Закону №3668-VI, у зв`язку з чим обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача під час здійснення з 01.02.2021 на виконання вказаного вище рішення суду перерахунку пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Суд установив, що відповідач на виконання вказаних вище постанов Уряду провів перерахунки пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 встановивши підвищення до пенсії у межах максимального розміру пенсії, що підтверджується вказаним вище листом відповідача та розрахунком пенсії станом на 01.05.2023 у пенсійній справі №. Так, індексація базового ОСНП 2022 (14 557,5* 0,140) становить 2 038,05 грн, індексація базового ОСНП 2023 (16 595,55* 0,197) - 1 500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) - 21 305,05грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 20 930,00 грн. Тобто, відповідач під час перерахунків фактично нарахував індексацію пенсії позивачу та застосував обмеження пенсії максимальним розміром, що не відповідає вказаним вище висновкам ВС та нормам законодавства».

Таким чином, у вказаному судовому рішенні є висновок суду щодо протиправності обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, у тому числі після проведеного перерахунку з 01.03.2023.

Дійсно, резолютивна частина рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року містить зобов`язання відповідача здійснити позивачу без обмеження максимальним розміром перерахунок пенсії з 01.02.2021 та з 05.01.2023 з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанови КМУ №118, постанови КМУ №168.

Однак дана обставина не спростовує того, що вказаним судовим рішенням встановлено, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача під час здійснення перерахунку пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним, та не спростовано того, що таке обмеження було застосовано з 01.03.2023.

Рішенням суду чітко встановлено, що норми законодавства не передбачають обмеження пенсії позивача максимальним розміром, при цьому таке право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром не пов`язане з якимось часовим періодом чи черговим проведенням перерахунку пенсії позивачу, а є сталою гарантією з боку держави.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваній ухвалі, колегія суддів вважає передчасними та не достатньо обґрунтованими, адже, таким чином нівелюється сама суть та завдання судового контролю, при цьому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, заявник наводив доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.

Разом з тим, положеннями частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено виключну підсудність питання про встановлення судового контролю, а саме: суду, який ухвалив судове рішення.

Оскільки, рішення по суті спору ухвалено Черкаським окружним адміністративним судом, тому виключно до компетенції цього суду віднесено питання про встановлення судового контролю за виконанням такого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року - скасувати.

Справу направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15.04.2024.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова