Справа № 140/892/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/892/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною відмову у зарахуванні страхового стажу роботу з 01.02.2018 по 30.04.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», на посаді «провідний бухгалтер» та зобов`язання винести рішення про зарахування до страхового стажу періоду роботи на посаді «провідного бухгалтера» з 01.02.2018 по 30.04.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», та провести перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з дати проведеного чергового перерахунку - 01 квітня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером і з липня 2011 року відповідачем призначено їй пенсію за віком, однак вона продовжує працювати на даний час. Згодом їй стало відомо, що призначений розмір пенсії не відповідає її страховому стажу.

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, так як при розрахунку розміру пенсії не було враховано стаж роботи та заробітну плату на посаді «провідного бухгалтера» на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», з 01.02.2018 по 30.04.2021.

Відповідач листом від 14.11.2023 №35912-34471/О-02/8-0300/23 відмовив позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю даних персоніфікованого обліку про сплату страхових внесків.

Позивач вважає, що відмова відповідача в перерахунку пенсії є протиправною та порушує її соціальні права, оскільки відповідно до довідки від 20.09.2023 №148 Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» (правонаступника реорганізованого ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля») шахтою за ОСОБА_1 сплачено єдиний соціальний внесок та внески до Пенсійного фонду України, які нараховані на заробітну плату за період її роботи з лютого 2018 року по квітень 2021 року на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», в повному обсязі.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.28).

У відзиві на позов (а.с.31-34) представник відповідача позовних вимог ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що до страхового стажу не зараховано період роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (інформація стосовно нарахованих сум заробітної плати за квітень 2021 року не відображена) у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, а тому зарахувати до страхового стажу спірний період не має законних підстав. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 03.07.2011 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.10.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просила зарахувати до її страхового стажу період роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021 та здійснити перерахунок пенсії з лютого 2018, з врахуванням вказаного стажу (а.с.16).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 14.11.2023 повідомило позивача, що 01.04.2022 проведено автоматичний перерахунок розміру пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку, тобто враховано періоди роботи з 01.05.2021 по 31.12.2021 відповідно до сплати страхових внесків. До страхового стажу не зараховано період роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (інформація стосовно нарахованих сум заробітної плати за квітень2021 року не відображена) у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.17-18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, при призначенні позивачу пенсії за віком відповідачем здійснено розрахунок страхового стажу, відповідно до якого страховий стаж останньої становить 36 років 11 місяців 26 днів (а.с.39).

Маючи на момент призначення пенсії за віком страховий стаж більше 35 років, позивач скористалася своїм правом на призначення пенсії за віком, подавши відповідну заяву.

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати, набувши додатковий стаж роботи. Вказані обставини підтверджуються відомостями трудової книжки, відповідно до яких позивач з 01.08.2018 по даний час працює провідним бухгалтером у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» (а.с.19-23).

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що з 01.04.2022 відповідач здійснив автоматичний перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткового страхового стажу за період роботи з 01.05.2021 по 31.12.2021 (а.с.48-49).

При цьому при проведенні такого перерахунку відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи позивача у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» з 01.02.2018 по 30.04.2021 у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Суд не погоджується з даною позицією ГУ ПФУ у Волинській області з огляду на наступне.

Так, факт нарахування та виплати позивачу заробітної плати у спірний період підтверджується реєстром застрахованих осіб форми ОК-5 (а.с.45-47), а також довідкою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» від 20.09.2023 №148 про доходи, з якої сплачено ЄСВ (а.с.15).

Таким чином, з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в період з 01.02.2018 по 30.04.2021 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період, що в сукупності становить 3 роки 3 місяці.

На переконання суду, відповідач протиправно не зарахував до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

При цьому, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за спірний період у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, суд, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, дійшов висновку, що позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоду роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021, зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01.04.2022 (дати перерахунку, до якого не включений спірний період) перерахунок та виплату пенсії позивача, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, які попередньо становлять 2100 грн, при цьому зазначає, що докази про розмір витрат будуть подані відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказані положення КАС України регламентують питання подання доказів на підтвердження розміру витрат у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Частиною восьмою статті 262 КАС України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином при розгляді справ в порядку спрощеного провадження судові дебати як стадія судового розгляду не передбачені.

З огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 у справі №340/2449/19, від 15 червня 2023 року у справі №160/21030/21.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Протягом розгляду даної адміністративної справи позивач не заявляла клопотань про стягнення або про намір стягнути з відповідача витрати на правову допомогу із зазначенням поважних причин, через які докази на підтвердження таких витрат не можуть бути надані до вирішення справи по суті.

Відтак, заявлені у позовній заяві до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 2100,00 грн відшкодуванню з відповідача не підлягають з огляду на те, що в порушення вимог сьомої статті 139 КАС та частини третьої статті 143 КАС України позивач не подала суду доказів, які підтверджують понесення зазначених витрат на правову допомогу у вказаному розмірі.

Разом з тим, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 968,96 грн, сплачений згідно з квитанцією від 24.01.2024 (а.с.8).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоду роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2022 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.02.2018 по 30.04.2021 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій