Справа № 400/103/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 р. № 400/103/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА"АГРО-ДІЛО", вул. Садова, 1, оф.206,Миколаїв,54001,вул. Шевченка, 59 А,оф.203,м. Миколаїв,54001
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,54001,
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2023 № 04, № 04, № 04,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 181463 гривень та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 90731,50 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В3, яким товариству відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за травень 2023 року у розмірі 228128 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В4, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового кредиту) на суму 839097 гривень.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в Акті перевірки, в яких ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» висловило свою незгоду з твердженнями контролюючого органу про допущені порушення податкового законодавства та завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за період виникнення від`ємного значення.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував у відзиві.

Більш детальні позиції та аргументи сторін, викладені нижче, у розрізі кожного епізоду, які стали підставами для нарахування грошових зобов`язань.

Суд розглянув справу 01.04.2024 у відкритому судовому засіданні за участю сторін, в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник сторін, підтримали власні позиції викладену у процесуальних заявах по суті справи.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» зареєстровано юридичною особою 03.02.2009. Основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Товариство є сільськогосподарським товаровиробником та зареєстрований як платник податку на додану вартість.

20.06.2023 ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2023 року. Відповідно до цієї декларації, товариство задекларувало до бюджетного відшкодування суму більше 100000 гривень.

17.07.2023 Головним управління ДПС у Миколаївській області видано наказ №807-п «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України «Про проведення відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО».

В період з 20.07.2023 по 26.07.2023 ревізорами Головного управління ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» та складено Акт №6557/14-29-07-04/36384300.

Під час перевірки ревізори прийшли до висновків, про порушення товариством вимог податкового законодавства під час декларування за травень 2023 року, внаслідок чого завищеного суму ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за травень 2023 року на суму 181463 гривень, відсутність права на бюджетне відшкодування за травень 2023 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, на суму 228128 гривень; завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредит наступного звітного період на суму 839097 гривень.

29.08.2023 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийняти податкові повідомлення-рішення №04 за формою В1, яким ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 181463 гривень та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 90731,50 гривень, №04 від 29.08.2023 за формою В3, яким ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за травень 2023 року у розмірі 228128 гривень; №04 від 29.08.2023 за формою В4, яким ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового кредиту) на суму 839097 гривень.

Суд досліджував аргументи, докази та заперечення сторін, стосовно кожного факту окремо.

1. Під час податкової перевірки, контролюючий орган не погодився з віднесення до податкового кредиту 64944 гривень, сплачених позивачем на користь ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» за надані адміністративні послуги.

01.07.2022 між ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» та ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» укладено договір про надання послуг з адміністрування №0107/13.

Відповідно до цього договору, ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» зобов`язуються надавати ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» послуги, які полягають в адмініструванні господарської діяльності.

До обсягу послугу з адміністрування входять: послуги з управління групою підприємства, послуги з ведення кадрового обліку, послуги пов`язані з обслуговування ІТ інфраструктури, послуги пов`язані із юридичним супроводом, послуги пов`язані з питань ведення бухгалтерського обліку, послуги пов`язані із забезпеченням майнової, економічної, інформаційної і кадрової безпеки, послуги, пов`язані із веденням управлінського обліку, послуги пов`язані із веденням централізованих закупівель, послуги, пов`язані із здійсненням комплексного інформаційно-консультаційного супроводження діяльності, послуги пов`язані із інженерним обслуговуванням, послуги з агрономії.

Вартість цих послуг, за домовленістю сторін складає 389664 гривень, у тому числі ПДВ 64944 гривень.

31.05.2023 сторони за договором склали акт приймання-передачі послуг №70 за травень 2023 року.

31.05.2023 ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» виписано податкову накладну №176 на обсяг постачання послуг на суму 324724 гривень, крім того ПДВ 64944 гривень ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО». Зазначена податкова накладна зареєстрована в ЄРПН.

Відповідач заперечує права позивача на врахування цієї суми у податковому обліку в якості податкового кредиту, оскільки на його думку у цьому випадку ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» сформовано суму податкового кредиту за нереальними операціями з придбання послуг, які не підтверджено факт здійснення цих послуг та використання їх у господарській діяльності платника, відсутня економічна доцільність проведення таких операцій.

На думку відповідача, Акт приймання-передача наданих послуг та звіт-розшифровка, який надано до акту, не розкривають суті таких послуг, зміст послуги визначено лише загальними фразами, не зазначено які саме документи та електронні файли були підготовлені та як передавались працівникам підприємства, хто з працівників суб`єкта господарювання перевіряв якість виконаних робі та яким чином. Не зазначено, які саме розроблені документи з організації закупівель, які документи розроблено по взаємовідносинам з власниками земельних паїв та не зазначено прізвища власників земельних паїв. Крім того, в цей же час, позивач укладав договір надання консультаційних послуг з ТОВ «Будремсервіс» з питань укладання договорів оренди земель сільськогосподарського призначення (земельних ділянок, паїв, тощо). Не розкрито та не відомо яким чином здійснювалось складання та реалізацій комунікаційних планів та заходів замовника.

Відповідач звернув увагу, що згідно зі штатним розписом у ТОВ «Агро-торгівельна фірма «АГРО-ДІЛО» працюють: заступник директора по юридичним та земельним питанням, начальник виробництва, менеджер з логістики, головний бухгалтер та бухгалтер, економіст, юрисконсульт, головний інженер з окладом, інженер, головний агроном, 4 агрономи, інженер з комп`ютерних систем, фахівець по роботі з персоналом, фахівець з питань аналізу ризиків, які виконують свої обов`язки та отримують заробітну плату.

Відповідно до ІКС «Податковий блок» встановлено, що директором та головним директором ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» є ОСОБА_1 , який також і директором ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО».

На думку відповідача, ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» не доведено отримання та використання послуг в господарській діяльності платника податків, доцільність та вплив на розвиток фінансово-господарської діяльності підприємства, яка повинна бути спрямована на отримання прибутку.

Позивач в свою чергу, зазначив, що детальний перелік наданих виконавцем послуг визначено в звіті-розшифровці до акту приймання-передачі наданих послуг. В зазначеному звіті чітко зазначено період, за який виконавцем були надані відповідні послуги замовнику. Жодна норма укладеного Договору не встановлює обов`язку для виконавця зазначити конкретну назву документа чи електронного файлу, які підготовлені виконавцем на замовлення замовника, визначити конкретного фахівця, відповідального за контроль якості виконання заявок, розгляд пропозицій, коригування замовника щодо надання відповідного виду послуг. Визначення конкретного виконавця є правом виконавця, яке він використовує на власний розсуд в ході надання послуг з адміністрування господарської діяльності. Ступінь деталізації опису господарської операції у первинних документах законодавством не встановлена. Весь перелік документів, наданий позивача в ході проведення перевірки об`єктивно підтверджує та доводить факт реальності господарської операції з ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» по наданню послуг з адмініструванню. Зазначені послуги використані товариство у власній господарській діяльності, носять реальний характер, спрямовані на фактичний рух активів та відповідають принципу економічної доцільності. Відповідачем не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентом, як і не доведено, що зміст укладеного між ними правочину не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів, або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. Штатний розпис підприємства складається з виробничих професій, позивач не має в своєму штаті таких спеціалістів, як програміст або інших спеціалістів у сфері інформаційних технологій, консультантів, юристів, HR та PR спеціалістів, логістів, внутрішніх аудиторів, аналітиків консолідованої інформації, уповноважених осіб із публічних закупівель.

В судовому засіданні представник позивача також додав, що ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» є головною компанією у своєрідному агрохолдингу, до якого входить більше 20 агропідприємств, та сторони обрали саме таку форму управління та розрахунків між собою.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю, постачання послуг, ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України, постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

У цьому випадку, контролюючим органом ставиться під сумнів саме реальність господарської операції, оскільки вона на думку відповідача, є зайвою, та не веде до отримання прибутку.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналізуючи взаємовідносини позивача та ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» суд приходить до висновку, що у цьому випадку має факт укладання договору з аутсорсингу, відповідно до якого передано підряднику виконання певних функцій з управління. Business Process Outsourcing, BPO є сучасним та поширеним явищем у ведення підприємницької діяльності (https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%90%D1%83%D1%82%D1%81%D0%BE%D1%80%D1%81%D0%B8%D0%BD%D0%B3_%D0%B1%D1%96%D0%B7%D0%BD%D0%B5%D1%81-%D0%BF%D1%80%D0%BE%D1%86%D0%B5%D1%81%D1%96%D0%B2).

Укладання таких договорів не суперечить вимогам цивільного законодавства та відповідає практики ділового обороту.

Щодо зауважень контролюючого органу про незрозумілу ділову мету та відсутність прибутку від цього договору, то на переконання суду, кінцевою метою за такими договорами, є одержання прибутку від основної господарської діяльності підприємства-замовника, за рахунок більш ефективного управління бізнес-процесами підприємством-підрядником.

У будь-якому випадку, зазначена господарська операція не призводить до порушення податкового балансу, оскільки спірна сума ПДВ 64944 гривень відображено позивачем у податковому обліку, як податковий кредит, а ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» облікувано у власному податковому обліку саме, як податкові зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у цьому факті порушень податкового законодавства, та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині.

2. 24.04.2023 ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» уклало договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом №24.04.23-1 з ФГ «Дубіна». Відповідно до умов цього договору, ФГ «Дубіна» зобов`язується передати позивачу в тимчасове платне володіння та користування обприскувач самохідний STARA IMPERADOR 4000, а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію.

Відповідно до первинних документів, ФГ «Дубіна» забезпечило проведення сільськогосподарських робіт з обприскування посівів на полях позивача.

Сторони склали акт приймання робіт від 31.05.2023 на оброблення 1117,9 га землі, на загальну суму 614840,53 гривень, у т.ч. ПДВ 102473,42 гривень.

Зазначену суму 102473,42 гривень ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» врахував у податковому обліку, як податковий кредит.

Відповідач дійшов висновку, що позивач не має право на врахування цієї суми у податковому кредиті, оскільки на його думку, не надано економічного обґрунтування та пояснень щодо використання у господарської діяльності операцій щодо залучення ФГ «Дубіна» послуг з оренди обприскувача самохідного STARA IMPERADOR 4000, з значної кількості штатних одиниць трактористів та одночасного застосування власної та орендованої техніки на земельних ділянках незначної площі.

Також, відповідач звернув увагу, що ФГ «Дубіна» має місце реєстрації с. Токарівка, Білозерського району Херсонської області. Зазначений район протягом 2022 року перебував під тимчасовою окупацією російської федерації. Відповідно до форми 20-ОПП всі основні засоби також територіально знаходиться в с. Дар`ївка та с. Токарівка Білозерського району Херсонської області. Отже, збереження сільськогосподарської техніки взагалі або в придатному стані до здійснення сільськогосподарських робіт не можливо. Поряд з цим, відповідно до ЄРПН не встановлено придбання ФГ «Дубіна» будь-яких основних засобів, в т.ч. оприскувача самохідного STARA IMPERADOR 4000 з період з листопада 2022 року по травень 2023 року. Також, під час судового засідання представником відповідача надана інформація про те, що листом від 12.03.2024 Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України проінформовано, що протягом 2023 року ФГ «Дубіна» та ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» за дозволом для погодження маршруту руху оприскувача самохідного STARA IMPERADOR 4000 не звертались.

Позивач в свою чергу, пояснив, що була необхідність та економічна доцільність у залученні сторонньої техніки, оскільки з двох оприскувачів наявних у товариства, придатний до використання лише один. Також, зауважив, що відповідно до форми 20-ОПП зазначений оприскувач було відображено як у ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО», так і у ФГ «Дубіна», оскільки у податковому обліку відображається не лише власний транспорт, але й орендований. Сільскогосподарськи роботи проводилися на території с. Грейгове Воскресенської селищної територіальної громади. Оскільки за умовами договору було передбачено, що на орендований техніці на період надання послуг орендар встановлює GPS-трекер для моніторингу переміщення техніки, позивач надав суду інформацію з системи «Агроконтроль» щодо орендованого оприскувача та роздруківку з Gogleкарти щодо прив`язаності до місця де саме проводилися роботи з обприскування. Згідно з цими відомостями чітко вбачається, що роботи орендованою технікою проводилися на сільськогосподарських угіддях селища Грейгово. Щодо одночасного використання позивачем власної та орендованої сільськогосподарської техніки не деяких полях було обумовлено характеристиками полів, технологією обприскування соняшника у декілька етапів, відсутністю достатньої кількості власної робочої техніки внаслідок її знищення та пошкодження через військову агресію та тимчасову окупацію населених пунктів, де розміщувалась техніка позивача. Твердження відповідача про спроможність здійснити відповідні сільськогосподарські роботи виключно власною технікою є лише суб`єктивним припущенням контролюючого органу, яке нічим не підтверджене.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

У цьому випадку, відповідачем заперечується сам факт реальності господарської операції з оренди оприскувача.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цією господарською операцією будь-яких не будь інших документів, ніж ті які були надані позивачем (договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На переконання суду, оренда сільськогосподарським товаровиробником під час сільськогосподарського сезону сільськогосподарської техніки є цілком природньою та розумною господарською операцією. Висновки контролюючого органу, побудовані виключно на непояснених сумнівах в доцільності використання двох оприскувачів замість одного власного. Але, на думку суду, у будь-якому процесі використання одночасно двох засобів подвоює швидкість виконання робіт та їх ефективність. Важко звинувачувати позивача у бажанні покращити ефективність та прискорити обприскування власних полів. У будь-якому випадку, вибір тих чи інших методів вирощування агрокультури, кількість, періодичність, номенклатура обприскування є виключним правом сільськогосподарського товаровиробника. У цьому випадку, контролюючим органом не надано переконливих доказів того, що зазначена операції була штучною, з метою нарощування податкових показників.

Також, суд звертає увагу помилковість в судженнях відповідача щодо наявності чи відсутності у ФГ «Дубіна» оприскувача. У договорі оренди зазначено конкретний оприскувач, який позивач орендував у фермерського господарства реєстраційний номер 24250ВТ. Але, відповідач жодним чином не перевіряє належність цієї техніки за реєстром сільськогосподарської техніки, а приходить до висновку про відсутність у ФГ оприскувача на підставі двох суджень: 1) вся техніка ФГ «Дубіна» втрачена під час окупації, 2) придбання нової техніки ФГ «Дубіна» не фіксувалося. Натомість, факт втрати техніки під час окупації вірогідний варіант подій, але не єдино можливий.

Також, не є переконливими апеляції відповідача про відсутність у сторін за договором оренди відповідних дозволів на погодження маршрутів великовагових та великогабаритних засобів по автомобільним дорогам загального користування державного значення.

Відповідно до постанови КМУ №196 від 26.02.2020 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху», скасована необхідність отримання дозволу на переміщення дорогами великогабаритної сільськогосподарської техніки.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху ширина 3,75 м.

Відповідно до п.22.7 Правил, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком Розпізнавальний знак транспортного засобу.

Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак Об`їзд перешкоди з лівого боку, який повинен відповідати вимогам стандартів. Обов`язковим також є встановлення габаритних вогнів по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа. Забороняється рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, колоною та в умовах недостатньої видимості.

Крім того, враховуючи, що як орендар так і орендодавець знаходяться в одному сільськогосподарському районі (відстань від с. Грейгово до с. Партизанське всього 33 км), і переміщення техніки могло здійснюватися з одного поля на інше, без виїзду на дорогі загального користування, в отриманні дозволу не було потреби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для зняття з податкового кредиту та відповідного від`ємного значення 102473,42 гривень сплачених позивачем на користь ФГ «Дубіна». В цій частині позов також задовольнити.

3. 03.04.2023 ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» уклало договір суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажом №0304-23-1 з ТОВ «ДОДОЛА 2021». Відповідно до цього договору позивач взяв в оренду трактор колісний NEW HOLLAND та сівалку HORSCH.

17.05.2023 сторони договору підписали акт надання послуг №55, відповідно до якого, позивач прийняв послуг на 1088779,97 гривень, в т.ч. ПДВ 181463,33 гривень. Суму 181463,33 гривень позивач врахував у податковому обліку в якості податкового кредиту.

Відповідачем зроблені висновки, що перевіркою не підтверджено факт здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ДОДОЛА 2021», оскільки відсутній дозвіл лізингодавця (ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ») на передачу сільськогосподарської техніки ТОВ «ДОДОЛА 2021» в суборенду, тобто договір суборенди складений всупереч п.3.8 договору фінансового лізинг. Невідповідність інформації, наведеної в акті наданих послуг щодо суборенди сільськогосподарської техніки листам тракториста-машиніста стосовно площі під посів сої, враховуючи погоджений тариф; економічна недоцільність залучення сторонньої техніки з екіпажом при наявності власних 20 тракторів та агрегатів для здійснення сільськогосподарських робі та 15 одиниць трактористів.

Позивач зазначив, що необхідність одночасного використання ним власної та орендованої сільськогосподарської техніки відсутності достатньої кількості власної робочої техніки внаслідок її знищення та пошкодження через військову агресію та тимчасову окупацію населених пунктів, де розміщувалася техніка позивача. Твердження відповідача про спроможність здійснити відповідні сільськогосподарські роботи виключно власною технікою є лише суб`єктивним припущенням контролюючого органу, яке нічим не підтверджено. Враховуючи усі фактори вирощування та обробітку сільськогосподарських культур, відсутність достатньої кількості власної техніки для проведення таких робіт, діючи на власний ризиків рамках господарської діяльності позивач прийняв рішення про залучення орендованої сільськогосподарської техніки для проведення робіт у травні 2023 року.

В цілому, суд оцінює зазначену господарську операцію на відповідність вимогам ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, так саме, як і попередні два епізоди, та не знаходить виправдання для неможливості врахування в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства оренду сільськогосподарським товаровиробником сільськогосподарської техніки.

Зазначена господарська операція є цілком розумною та природною, суд не вбачає обставин, які перешкоджають її врахуванні у податковому обліку.

Щодо наявності у позивача власної сільськогосподарської техніки та трактористів, то суд приймає до уваги пояснення позивача, що під час бойових дій в 2022 році, матеріальна база підприємства, яка була розташована безпосередньо на лінії бойового зіткнення та ведення активних бойових дій, зазнала значних втрат, як знищеною, пошкодженою та викраденою технікою. З цього приводу представник товариства звертався до правоохоронних органів, ще в грудні 2022 році та за цим фактом зареєстровано та розслідується кримінальне провадження №0000358 за ч.1 ст.438 КК України.

Таким чином, наявність певної сільськогосподарської техніки на балансі платника податків, не завжди свідчить про реальну можливість використання цієї техніки за призначенням.

Щодо зауважень контролюючого органу про відсутність згоди лізингодавця на передачу трактору в суборенду, то зазначена обставина є виключно цивільно-правовою. Це виключно диспозитивне право лізингодавця на висунення претензій (або відмову від висунення таких) до свого контрагента. Порушення умов договору лізингу з боку ТОВ «ДОДОЛА 2021» є підставою для відповідальності цього товариства перед ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», але це ніяк не впливає на право на податковий кредит ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО». Більш того, посилання відповідача на лізинговий договір, є як раз підтвердження, що контрагент позивача мав відповідний трактор, та ця господарська операція була реальною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову і в цій частині.

4. 29.06.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 р. від`ємного значення з податку на додану вартість та складено Акт №5140/14-29-07-04/36384300.

За наслідками цієї перевірки 21.07.2023 Головним управління ДПС України в Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №04 про зменшення ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» від`ємного значення за квітень на суму 671680 гривень.

07.09.2023 ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» оскаржило зазначене повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДПС України.

20.09.2023 ДПС України розглянуло скаргу товариства, та в частині скасування податкового повідомлення-рішення №04, відмовила в її задоволення.

18.03.2024 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суд відкрито провадження в адміністративній справі № 400/2365/24 за позовом ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» в тому числі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення №04.

В Акті перевірки від 02.08.2023 №6557/14-29-07-04, контролюючий орган обґрунтував завищення ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» від`ємного значення за травень 2023 року, оскільки товариство не врахувало висновки попередньої перевірки за квітень 2023 року, та залишило серед від`ємного значення 671680 гривень з від`ємного значення попереднього звітного періоду, яке було знято Актом перевірки від 29.06.2023.

Відповідач в судому засіданні зазначив, що ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 п.200.4 ст.200 ПК України завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за травень 2023 року, оскільки не врахував висновок податкової перевірки за квітень 2023 рок та про зняття суми 671680 гривень з від`ємного значення.

Позивач в свою чергу, зазначив, що зняття з від`ємного значення у розмірі 671680 гривень за квітень 2023 року було оскаржене, не було узгоджено, а тому у нього не було жодних підстав для врахування цієї обставини у податкової декларації за травень 2023 року.

Відповідно до ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Форма податкової декларації з податку на додану вартість передбачає рядок 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу».

ДПС України листом за №3770/7/99-00-21-03-02-07 від 13.02.2024 «Щодо забезпечення єдиного механізму (підходу) відображення у податковій декларації з ПДВ суми, визначеної у податковому повідомленні-рішенні за формою «В4», сформованому за результатами проведення контролюючим органом перевірки» роз`яснив, що у рядку 16.3 податкової декларації з ПДВ вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення ПДВ, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження ППР, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 ПКУ.

Щодо процедури узгодження, то в цьому листі контролюючий орган послався на ст.56 ПК України, відповідно до якої у випадку оскарження ППР у судовому порядку, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування ППР грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПКУ).

Таким чином, у платника податків виникає обов`язок відобразити зменшення від`ємного значення у рядку 16.3, виключено після завершення процедури узгодження цієї суми в порядку ст.56 ПК України.

У цьому випадку, суд звертає увагу, що ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» подав податкову декларацію за травень 2023 року 20.06.2023, а акт позапланової документальної перевірки за квітень 2023 року, був складений лише 29.06.2023, податкове повідомлення-рішення №04 про зменшення ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» від`ємного значення за квітень на суму 671680 гривень прийнято 21.07.2023. Тобто, на час подання позивачем податкової декларації за травень, зменшення від`ємного значення за квітень на суму 671680 гривень не лише не було узгоджено в порядку передбаченому ст.56 ПК України, але навіть ще не було сформульоване в Акті перевірки відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і в цій частині.

5. 01.03.2023 ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» уклало договір поставки з ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» №01/03/23 на постачання агрохімії, гербіцидів та насіння.

Протягом березня-травня 2023 року, ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» поставило за цим договором на адресу позивача: сульфат амонія, аміачну селітру, цивік, калмер, насіння, гром некст, насіння ріпаку, насіння соняшнику та інше, на загальну суму 4869177 гривень.

На зазначені поставки ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» зареєстровано в ЄДРПН податкові накладні.

Протягом цього періоду, ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» сплачувало на користь грошові кошти, так в квітні 2023 перераховано 133878,20 гривень, в травні 2023 року перерахувало за цим договором 3862762,20 гривень. В т.ч. ПДВ за цими траншами 866273,4 гривень.

В податковій декларації за травень 2023 року, ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» включило до розрахунку суми бюджетного відшкодування суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» 730055,72 гривень.

Під час перевірки, контролюючим органом встановлено, що частина господарських операцій між позивачем ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» підлягала оподаткування податком на додану вартість за ставкою 20% (агрохімія), а частина операцію, зокрема щодо закупівлі насіння за ставкою 14%. Натомість у всіх платіжних інструкціях на перерахунок коштів на користь ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» міститься призначення платежу «ПДВ 20%». Таким чином, контролюючий орган не зміг підтвердити перерахування ПДВ за ставкою 14%, внаслідок чого прийшов до висновку про завищення суми від`ємного значення, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 228128 гривень.

Відповідач обґрунтував свою позицію тим, що у ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 228128 гривень, з вартості посівного матеріалу (насіння) та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у травні 2023 року, оскільки оплата за посівний матеріал за ставкою ПДВ 14% не підтверджена платіжними документами.

Позивач зазначив, що так дійсно товариство припустилося помилки під час розрахунків з постачальником, оскільки номенклатура постачання товарів, передбачала сплату ПДВ як 20% так і 14%. Позивач помилково у всіх платіжних інструкціях зазначив 20% ПДВ. Але, зазначена технічна помилка не впливає на факт проведення оплати за придбання посівного матеріали в повному обсязі. Позивач самостійно виявив цю помилку, та ще до початку перевірки 12.04.2023 та 24.04.2023 звернувся до постачальника ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» про виправлення помилки у платіжної інструкції, щодо ставки ПДВ.

Відповідно до п.п. «б» п.200.4. ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Таким чином, фактична сплаченість податку на додану вартість отримувачем товару, є обов`язковою умовою для отримання платником податків бюджетного відшкодування.

По цій справі, самим контролюючим органом встановлено та відображено на 58 сторінці Акту (арк.спр.81), що ТОВ «АТФ «АГРО-ДІЛО» сплатив на користь ТОВ «ЕЙ ДЖІ ЕР ГРУП» за цим договором ПДВ 866273,4 гривень, а до бюджетного відшкодування заявив 730055,72 гривень. При цьому, за основною ставкою 20% - 501928,15 гривень, а за ставкою 14% (посівний матеріал) 228127,57 гривень. Тобто, відповідач підтвердив фактичну сплаченість податку на додану вартість позивачем на адресу постачальника навіть у більшому розмірі ніж заявлено ним до відшкодування. Помилка у платіжних інструкціях в призначення платіжу, жодним чином не впливає стан розрахунків між сторонами, та на право позивача отримати бюджетне відшкодування.

Суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову і в цій частині.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 181463 гривень та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 90731,50 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В3, яким товариству відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за травень 2023 року у розмірі 228128 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 29.08.2023 за формою В4, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового кредиту) на суму 839097 гривень.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 20091,30 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА"АГРО-ДІЛО" (вул. Садова, 1, оф.206,Миколаїв,540) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС Миколаївській області №04 від 29.08.2023.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС Миколаївській області №04 від 29.08.2023.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС Миколаївській області №04 від 29.08.2023.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА"АГРО-ДІЛО" (вул. Садова, 1, оф.206,Миколаїв,540) судові витрати в розмірі 20091,30 (двадцять тисяч дев`яносто одна грн тридцять коп) гривень.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 11.04.2024