Справа № 620/9750/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9750/23 Суддя (судді) першої інстанції: Ольга ТКАЧЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

10.07.2023 ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 від 13.02.2017 з 06.12.2017 по теперішній час з урахуванням індексації;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 від 13.02.2017 з 06.12.2017 по теперішній час з урахуванням індексації та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії з 06.12.2017 по теперішній час.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовляє у врахуванні наданої йому довідки про заробітну плату. Вказує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний фонд, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати для обчислення позивачу пенсії.

Такі дії, на переконання позивача, є протиправними, у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не врахування довідки Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 від 23.02.2017 при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням заробітної плати за період із 01.01.1985 по 31.12.1989 на підставі довідки Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 від 23.02.2017 із дня її призначення та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючі таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог відповідач зазначає, що не прийняття довідки Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 від 23.02.2017 є правомірним, оскільки здійснити перевірку вказаної довідки немає можливості.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 06.12.2017 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При зверненні із заявою про призначення пенсії позивач надавав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №05/92 видану 23.02.2017 ПАТ «Чернігівбуд» (а.с.55).

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було взято дану довідку до уваги.

11.04.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з 06.12.2017 з урахуванням довідки №05/92 від 23.02.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав необхідні документи (а.с.10).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області за наслідками розгляду даної заяви надано відповідь від 12.05.2023 за №7728-6907/М-02/8-2500/23, у якій зазначено, що за документами пенсійної справи наявна довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.02.2017 за №05/92 за період роботи позивача з 01.01.1985 по 31.12.1989, видана ПАТ «Чернігівбуд», в якій зазначено, що довідка видана на підставі особових рахунків по заробітній платі, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса (вул. І. Мазепи), буд 76А.

Здійснити перевірку вказаної довідки немає можливості, оскільки відповіді від підприємства на запити за вказаною адресою не надходять, документи для перевірки не надаються.

Щодо розшуку інформації про місцезнаходження архівних документів ПАТ «Чернігівбуд», в тому числі і на території м. Києва, Державний архів Чернігівської області повідомив, що відомостей про місце зберігання документів ПАТ «Чернігівбуд» не має. Оскільки ПАТ «Чернігівбуд» не ліквідоване , документи з кадрових питань (особового складу) зберігаються на підприємстві (а.с.11-12).

Позивач вважаючи, що має право на перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 06.12.2017 з урахуванням довідки №05/92 від 23.02.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Висновки суду.

Як встановлено судом, з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.07.1979 слідує, що ОСОБА_1 дійсно працював з 03.08.1985 по 09.10.1990 в тресті «Чернігівпромстрой» (з 06.05.1995 - ПАТ «Чернігівбуд»).

Позивачем надано для перерахунку пенсії довідку ПАТ «Чернігівбуд» про заробітну плату для обчислення пенсії № 05/92 від 23.02.2017, в якій зазначена заробітна плата позивача за період з 01.01.1985 по 31.12.1989. У вказаній довідці зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок). Довідка видана на підставі особистих рахунків по заробітній платі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Однак заробітну плату за вказаний період відповідач не зараховує, зазначаючи, що здійснити перевірку вказаної довідки немає можливості, оскільки відповіді від підприємства на запити за вказаною адресою не надходять, документи для перевірки не надаються.

При цьому, колегія суддів зазначає, що неможливість перевірки даних довідки не може бути підставою для неврахування відповідного заробітку, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07 липня 2014 року) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії є документи про нарахування заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Факт роботи позивача на підприємстві ПАТ «Чернігівбуд» підтверджується трудовою книжкою та врахуванням цього стажу відповідачем при призначенні пенсії за віком.

При цьому, спірна, на думку відповідача, довідка є належним доказом по справі, так як вона містить всі необхідні дані для врахування відомостей зазначених у ній.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач дійсно у спірний період працював у зазначеному підприємстві та отримував заробітну плату.

Щодо доводів відповідача про правомірність перевірки довідки про заробітну плату, поданих позивачем, на підтвердження їх достовірності, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року №22-1 також передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Разом з тим, перевірка достовірності виданих документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для не врахування заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17(адміністративне провадження №К/9901/24469/18).

Отже, твердження скаржника щодо правомірності не прийняття до уваги спірної довідки апеляційний суд відхиляє з підстав, наведених вище.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель