Справа № 240/23139/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/23139/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Малинівська" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом приватного (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство "Малинівське" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року і розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року та зобов`язання вчинити дії щодо її реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.11.2021 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок Агро" був укладений договір продажу кукурудзи в кількості 459тон на загальну суму 3258863,28 грн. (а.с.15-16).

На підтвердження такої господарської операції позивачем були складені податкові накладні №133 від 29.11.2021 року на поставку 320 т. кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40 грн. ПДВ, та податкову накладну №8 від 28.01.2022 року на поставку 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88 грн., в тому числі 121196,88 грн. ПДВ, які своєчасно були подані для державної реєстрації (а.с.19-20,23-24).

Як зазначено в позові, у зв`язку із відсутністю оплати за поставлений товар за домовленістю сторін було здійснено повернення товару.

В підтвердження повернення товару (кукурудзи) Позивачем були складені розрахунок коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 2271974,40 грн. і розрахунок коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 121196,88 грн. для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

За результатами розгляду розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року Відповідачем-1 в особі Комісії 21.04.2023 року було ухвалено рішення № 8675571/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року по причині ненадання платником первинних документів на підтвердження такої господарської операції (а.с.21).

Аналогічно за результатами розгляду розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року Відповідачем-1 в особі Комісії 21.04.2023 року було ухвалено рішення № 8675572/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року по причині ненадання платником первинних документів на підтвердження такої господарської операції (а.с.25).

Відповідно до висновків наведених у відзиві за своєю суттю оскаржувані рішення зумовлені виключно ненаданням платником всіх документів первинних документів щодо повернення партії товару (кукурудзи).

Такі доводи Відповідача-1 відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом, 29.11.2021 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок Агро" був укладений договір продажу кукурудзи в кількості 459тон на загальну суму 3258863,28грн. (а.с.15-16).

На підтвердження такої господарської операції Позивачем були складені податкові накладні №133 від 29.11.2021 року на поставку 320т кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40 грн. ПДВ, та податкову накладну №8 від 28.01.2022 року на поставку 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88грн., в тому числі 121196,88грн. ПДВ.

Як зазначено в позові, у зв`язку із відсутністю оплати за поставлений товар за домовленістю сторін було здійснено повернення товару.

На підтвердження господарської операції з повернення товару Позивачу до податкового органу було надано відповідні пояснення, до яких долучено копії накладної №1 від 22.03.2023 року на повернення 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88 грн., в тому числі 121196,88 грн. ПДВ. і копію накладної №2 від 21.03.2023 року на повернення 320т кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40грн. ПДВ.

Копія вказаних накладних Позивачем долучено до позову.

В ході дослідження судом вказаних накладних встановлено, що в них відсутні підписи уповноваженої особи Позивача на отримання відповідно 139т. та 320т кукурудзи (а.с.17-18).

Інших первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження передачі таких матеріальних цінностей і їх транспортування до Позивача до позову не долучено. Відповідно до пояснень Позивача, копії яких долучено до позову та досліджено судом, окрім накладних інші документи бухгалтерського обліку на підтвердження передач таких матеріальних цінностей, їх транспортування, на вимогу податкового органу не надавалися.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ст.24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" від 4 липня 2002 року № 37-IV (надалі - Закон № 37-IV) зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Регламент зберігання зерна та продуктів його переробки затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Відповідно до вимог ст.1 цього ж Закону № 37-IV зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна, а зерносховище - спеціально обладнане місце для зберігання зерна (приміщення, будівля тощо). Складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа (п.24 ст.1 Закону № 37-IV).

Як зазначено в ст.37 Закону № 37-IV, зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво або складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до нормативно-правових актів.

Форма бланків складських документів на зерно, порядок їх випуску, передачі, продажу зерновим складам встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.43 Закону № 37-IV, якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в досліджених судом накладних №1 від 22.03.2023 року та №2 від 21.03.2023 року повернення товару, ніби-то, мало місце на "Елеваторі КЛОВ", який відноситься до зернового складу (а.с.17-18).

Таким чином, в розумінні вимог Закону № 37-IV, на підтвердження перебування на складському зберіганні на складі вказаних партій кукурудзи та їх повернення (передачі) у Позивача повинні бути наявні складські документи на таке зерно, як певні товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і подальшого повернення його володільцеві такого документа.

Всупереч вказаним вимогам, Позивачем як отримувача партії кукурудзи, що перебувала на відповідному складському зберіганні, до податкового органу не було надано жодних складських документів на таке зерно, що знаходилося на зберіганні та було повернено Позивачу.

Відтак, в розумінні положень вимог пп.192.1 ст.192 Податкового кодексу України у Позивача не виникло жодних підстав, передбачених податковим законодавством, для складання розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 2271974,40 грн. і розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 121196,88 грн. і, відповідно, для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Зазначене свідчить, що у податкового органу були відсутні підстави для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування поданих Позивачем вказаних розрахунків коригування.

Таким чином, оскаржувані рішення Відповідача-1 в особі Комісії від 21.04.2023 року №8675571/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року та рішення № 8675572/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року узгоджується із вимогами податкового законодавства та ухвалені в межах повноважень суб`єкта владних повноважень, а тому є правомірними і скасуванню не підлягають.

Правомірність рішень Відповідача-1 про відмову Позивача в реєстрації розрахунків коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року та розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року виключає обов`язок Державної податкової служби України в проведенні їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Малинівська" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.