Справа № 160/14065/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Криворізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Криворізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 17.05.2023р. № 900к начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП», яким було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби стосовно оперуповноваженого відділу кримінальної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.05.2023 р.№ 317 о/с «По особовому складу» щодо звільнення оперуповноваженого відділу кримінальної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 19.05.2023р. згідно із Законом України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`зку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України»;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.05.2023 р. з розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 219,35 грн по день винесення судом рішення;
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області судовий збір та витрати на правову (правничу) допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу в органах НПУ, на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.
Пунктом 1 наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області №900к від 17.05.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом 317 о/с від 19.05.2023 року «По особовому складу» звільнено зі служби в Національній поліції України.
Фактичною підставою для застосування дисциплінарного стягнення, згідно посилань зазначеного вище наказу, є керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, безпідставна відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, надання поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП недостовірних даних, тобто перешкоджання поліцейським виконувати їхні обов`язки, не повідомлення керівництва відділення поліції про факт складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач вважає вказані накази в частині, що стосується висновків про порушення позивачем положень законодавчих актів та приписів посадової інструкції, а також в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та про звільнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки їх винесено з грубим порушенням встановленого Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, накладення дисциплінарних стягнень та без наявності законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування (суддя Верба І.О.).
Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року № 764д «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи», у зв`язку із звільнення ОСОБА_2 з посади судді за її поданням заяви про відставку, ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 28.11.2023 р. №1129/0/15-23.
За відомостями з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023 року зазначена вище справа була розподілена судді Лозицькій І. О.
Відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує про обґрунтованість спірних наказів. Так, відповідач вказує, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став висновок службового розслідування від 17.05.2023 року за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Криворізького районного управління поліції ГУНП, що призвели до складання 07.05.2023 року адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Криворізького РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Результатами проведеного службового розслідування, зокрема записами з нагрудних відеорегістраторів патрульних поліцейських підтверджено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Матеріалами службового розслідування зокрема встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 своїми діями свідомо перешкоджав у встановленні істини у вищевикладених обставинах та не сприяв іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, чим порушив пункт 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Крім того, проведеним розслідуванням встановлені факти неодноразового порушення службової дисципліни позивачем. На підставі зібраних доказів було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи у правовому статусі поліцейського, в умовах воєнного стану, нехтуючи покладеними на нього ( як на учасника дорожнього руху, так і на поліцейського) законодавством України вимогами та заборонами, незважаючи на вжиті керівництвом ГУНП та Національної поліції України заходи ( вимоги) щодо недопущення випадків порушень працівниками поліції службової дисципліни і законності, у тому числі, поза службою, вчинив діяння, несумісне зі званням поліцейського, оскільки скоїв проступок, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам та підриває довіру до нього, як до правоохоронця і носія влади, і як наслідок співробітниками УПП було складено відносно останнього адміністративний матеріал за частиною 1 статті 130 КУпАП. Таким чином, в результаті повного та всебічного з`ясування обставин вказаної події відповідно до наказу ГУНП від 17.05.2023 року № 900 к за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 частини 5 статті 14, абзацу 2 частини 2 статті 16, частини 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 7 пункту 2 посадової інструкції № 45/6 - 62 дек, підпунктів 1,2 пункту 9 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, Присяги поліцейського, що виразилось у керуванні транспортним засобом без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з ознаками алкогольного сп`яніння, безпідставній відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наданні поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП недостовірних даних, тобто перешкоджанні поліцейським виконувати їхні обов`язки, не здійсненні заходів щодо виявлення свідків учинених кримінальних правопорушень, збору відомостей, що можуть бути використані як докази, не встановленні кількості осіб, які їх вчинили, їх прикмети та напрямок руху, індивідуальних ознак викрадених речей, під час перебування у слідчо- оперативній групі 15.02.2023 року та 01.05.2023 року, не веденні зошиту індивідуального планування, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, - до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке реалізовано в установленому порядку наказом ГУНП від 19.05,2023 року № 317 о/с.
Третя особа своїм правом щодо надання пояснень стосовно означених позовних вимог не скористалась.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 прийнятий на службу до Національної поліції України 05.08.2016 року, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.01.2021 року № 26 о/с ОСОБА_1 призначений з 01.02.2021 року на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
За висновками службового розслідування, відповідно до наказу ГУНП від 17.05.2023 року № 900 к за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 частини 5 статті 14, абзацу 2 частини 2 статті 16, частини 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 7 пункту 2 посадової інструкції № 45/6 - 62 дек, підпунктів 1,2 пункту 9 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, Присяги поліцейського, що виразилось у керуванні транспортним засобом без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з ознаками алкогольного сп`яніння, безпідставній відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наданні поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП недостовірних даних, тобто перешкоджанні поліцейським виконувати їхні обов`язки, не здійсненні заходів щодо виявлення свідків учинених кримінальних правопорушень, збору відомостей, що можуть бути використані як докази, не встановленні кількості осіб, які їх вчинили, їх прикмети та напрямок руху, індивідуальних ознак викрадених речей, під час перебування у слідчо- оперативній групі 15.02.2023 року та 01.05.2023 року, не веденні зошиту індивідуального планування, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, - до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке реалізовано в установленому порядку наказом ГУНП від 19.05,2023 року № 317 о/с.
З наказами ГУНП від 17.05.2023 року № 900 к та від 19.05.2023 року № 317 о/с ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 19.05.2023 року.
Позивач вважає вказані накази в частині, що стосується висновків про порушення позивачем положень законодавчих актів та приписів посадової інструкції, а також в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та про звільнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно із частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
В силу частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 р. №2123-IX Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із частиною другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
В силу ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Під час спілкування поліцейських з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри, тремтіння пальців рук.
Працівниками ПП у м. Кривий Ріг було запропоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest») або у медичному закладі, на що останній відмовився.
Опитані під час службового розслідування інспектор взводу №3 роти № 2 батальйону № 2 полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку ПП у м. Кривий Ріг У11І1 в Дніпропетровській області ДПП НП України капрал поліції ОСОБА_4 пояснили, що 07.05.2023 року вони несли службу у складі екіпажу «Буран- 611» на блокпосту по вул. Кіровоградське шосе у м. Кривий Ріг.
Зі слів опитаних поліцейських 07.05.2023 року приблизно о 21.38 год. на блокпост під`їхав автомобіль «ВАЗ -2103» н.з. НОМЕР_1 , водій якого зупинився та намагався завести двигун. Капрал поліції ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля та при спілкуванні з пасажиром, який вийшов зі сторони передніх пасажирських дверей, відчув від останнього запах алкоголю.
Після цього до транспортного засобу підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_3 . Зі сторони водійських дверей вийшов молодий чоловік та повідомив, що він свій. Надалі водій почав показувати на своєму мобільному телефоні фотографії людей, які були у поліцейському однострої. Від водія відчувався запах алкоголю. На вимогу поліцейського водій надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 .
У подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі, однак останній відмовився.
Після чого у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний перебіг подій підтверджується адміністративними матеріалами, складеними у відношенні ОСОБА_1 , копії яких надані керівництвом ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області.
Опитаний під час службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 07.05.2023 року він перебував разом із товаришами у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області на рибалці. Близько 21.00 год. вони вирушили до м. Кривий Ріг, за кермом був ОСОБА_5 ; біля блокпосту автомобіль зламався. ОСОБА_5 поїхав громадським транспортом на СТО, а ОСОБА_1 пересів на місце водія і намагався відремонтувати електрику автомобіля. Саме в цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції, які не взяли до уваги те, що він не був за кермом та склали на останнього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Опитаний гр. ОСОБА_5 пояснив, що він користується автомобілем «ВАЗ- 2103» н.з. НОМЕР_1 . 07.05.2023 року на вказаному автомобілі він разом із ОСОБА_1 та ще одним знайомим поїхали на рибалку у с. Лозуватка Криворізького району; за кермом був ОСОБА_5 . Перебуваючи на рибалці ОСОБА_1 випив одну пляшку слабоалкогольного напою. Після риболовлі ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля та всі вирушили до м. Кривий Ріг. Біля блокпосту двигун у автомобіля перестав працювати. ОСОБА_5 поїхав попутнім транспортом до СТО, повернувся через 1,5-2 години; процес складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 він не бачив.
Переглядом відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів капрала поліції ОСОБА_4 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , наданих керівництвом ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, встановлено, що за кермом автомобіля «ВАЗ -2103» н.з. НОМЕР_2 07.05.2023 року о 21.38 год. перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . На запитання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 «Можете дихнути?», ОСОБА_1 відповідає: «Небольшой перегар». Крім цього, ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що він свій та показує щось на своєму телефоні.
На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі, ОСОБА_1 відповідає, що не буде проходити огляд, поки не приїде його адвокат….
… Також на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів приховав від поліцейських місце своєї роботи, вказавши, що не працює. Зазначене підтверджується записами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 266694 від 07.05.2023 року.
Крім цього, нагрудними відеореєстраторами працівників патрульної поліції зафіксовано, що гр. ОСОБА_5 перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ 2103» н.з. НОМЕР_1 . Після того, як до автомобіля підійшов капрал поліції ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 вийшов з передніх пасажирських дверей та запитав, чи може він сісти за кермо та завести автомобіль, оскільки водій ( ОСОБА_1 ) не має досвіду. Тобто, гр. ОСОБА_5 прямо вказав працівнику поліції, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.
У подальшому на відео зафіксовано, що ОСОБА_5 перебував на місці весь час, поки складалися адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 .
Таким чином, відомості, викладені у поясненнях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5 в частині відсутності останнього на місці події, спростовуються наявними відеозаписами…
… Під час службового розслідування членами дисциплінарної комісії ГУНП в Дніпропетровській області під час здійснення перевірки порядку ведення єдиного обліку в Криворізькому РУП ГУНП було виявлено факти неналежної організації роботи слідчо - оперативної групи на місці події, що потягло за собою не внесення відомостей до ЄРДР заяв і повідомлень громадян з явними ознаками кримінального правопорушення та списання матеріалів до справи.
Так, 15.02.2023 року на спецлінію «102» надійшла заява гр. ОСОБА_6 за фактом крадіжки мобільного телефону. Того ж дня на місце події було направлено слідчо- оперативну групу, де оперу повноважений ВКП Криворізького РУП ГУНП Новаковський І.В. прийняв заяву від ОСОБА_6 про здійснення пошуку мобільного телефону.
Крім того, 01.05.2023 року до чергової частини Криворізького РУП ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_7 за фактом крадіжки із сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 курей вартістю 3500 грн. Того ж дня на місце події було направлено слідчо- оперативну групу, де оперуповноважений ВКП Криворізького РУП ГУНП Новаковський І.В. прийняв заяву від гр. ОСОБА_7 про здійснення пошуку 15 курей.
У подальшому вищевказані матеріали були розглянуті поліцейськими Криворізького РУП у порядку, визначеному Законом України « Про звернення громадян».
Слід зазначити, що ужитими 15.05.2023 року поліцейськими УГІ ГУНП заходами законність за вищевказаними зверненнями було відновлено, матеріали перереєстровані до ЄО Криворізького РУП, відповідні відомості СВ Криворізького РУП ГУНП внесені до ЄРДР і за ними розпочаті досудові розслідування.
Службовим розслідуванням встановлено, що згідно графіку чергування працівників відділу кримінальної поліції Криворізького РУП ГУНП у лютому та травні 2023 року, 15.02.2023 року та 01.05.2023 року у складі слідчо - оперативної групи ніс службу старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .
Зазначений факт підтверджується також записами у книзі нарядів Криворізького РУП ГУНП №45.
Таким чином, оперуповноважений ВКП Криворізького РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , 15.02.2023 року та 01.05.2023 року, будучи у складі слідчо - оперативної групи Криворізького РУП ГУНП під час реагування на повідомлення громадян , не здійснив подвірний обхід з метою виявлення свідків учиненого кримінального правопорушення, збір відомостей, що можуть бути використані як докази, не встановив кількість осіб, які їх вчинили, їх прикмети, індивідуальні ознаки викрадених речей, напрямок руху осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, інші відомості, необхідні для їх встановлення, чим порушив вимоги підпунктів 1,2 пункту 9 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575.
У ході проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії встановлено окремі недоліки та порушення у службовій діяльності оперуповноваженого ВКП Криворізького РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та на підставі ч.4 ст.26 Дисциплінарного статуту виявленим порушенням надана оцінка.
Так, згідно довідки заступника начальника ВКП Криворізького РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 від оперуповноваженого ВКП Криворізького РУП ГУНП ОСОБА_1 ініціативних рапортів щодо виявлення, розкриття злочинів та правопорушень, не надходило.
Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого ВКП старшого лейтенанта поліції Новаковського І.В. № 45/6- 62 дек, останній особисто веде зареєстрований у підрозділі документального забезпечення індивідуального планування.
У свою чергу, згідно довідки від 15.05.2023 року № 45/6-2804 діловода СДЗ Криворізького РУП ГУНП ОСОБА_9 такий зошит ОСОБА_1 не зареєстрований.
Також встановлено, що згідно даних електронного реєстру Моторного (транспортного) страхового бюро України старший лейтенант поліції ОСОБА_1 станом на 07.05.2023 року не мав чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «ВАЗ-2103» н.з. НОМЕР_2 , яким керував 07.05.2023 року….
Щодо доводів позивача, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, оскільки позивачу невідомо щодо самого службового розслідування, з матеріалів службового розслідування вбачається, що позивачем 10.05.2023 року були надані пояснення, щодо обставин, що стали підставою для проведення службового розслідування.
Також, судом встановлено, що постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.06.2023 провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, суд зазначає, що висновки відповідача ґрунтуються не тільки на матеріалах щодо адміністративного правопорушення, а містять опис обставин, які свідчать про системне порушення з боку позивача вимог чинного законодавства, а також порушення позивачем службової дисципліни, опис яких викладений у Висновку службового розслідування.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції кожен поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського.
Позивач, склавши Присягу, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Відсутність або наявність в діях позивача підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, не є підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього.
У ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість вчиненого адміністративного проступку позивачем, яке здійснюється в межах адміністративного провадження, а лише перевіряла дотримання ним вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача.
Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах.

Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач звільнений зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Так дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "Hasan and Chaush v.Bulgaria" № 30985/96).

Згідно із Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 р., державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Разом з тим, дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Отже, незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

З огляду на встановлені судом обставини, відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення діяв у межах своєї компетенції і керувався нормами, які регулюють проходження служби в поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, а тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів протиправності оскаржуваних наказів позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи їх наявність не встановлена.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Криворізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька