Справа № 480/1027/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Справа № 480/1027/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Опімах Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1027/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30 січня 2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 засобами поштової кореспонденції з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надійшла постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 28400,00 грн. від 23.01.2024, винесена в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.

08.02.2024 військова частина НОМЕР_1 звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій за ВП № НОМЕР_3 щодо примусового виконання виконавчого листа, з огляду на те, що відповідно до абзацу 12 пункту 10 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців). Однак, у задоволенні заяви про зупинення виконавчих дій державною виконавчою службою відмовлено, що на думку позивача, суперечить наведеній нормі.

Крім того, позивач вважає протиправною постанову про стягнення виконавчого збору від 23.01.2024р. ВП № НОМЕР_3 з тих підстав, що фактично за виконавчим листом не стягнуто кошти та не повернуто майно, виконавче провадження підлягало зупиненню, а державним виконавцем не було і не могло бути здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом, тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває відкрите 23.01.2024 виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6770/22 від 19.12.2023 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4088,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

14.02.2024 на адресу відділу надійшла заява про зупинення вчинення виконавчих дій за ВП НОМЕР_4, у зв`язку з тим, що згідно виконавчого документа є військова частина, а стягненню підлягає не грошове забезпечення військовослужбовця, а індексація, яка не являється грошовим забезпеченням військовослужбовців, згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідач зазначає, що підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні, оскільки, виходячи зі змісту абзацу 12 пункту 10 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає зупиненню вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень боржниками за якими є військові частини за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців.

Індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 по справі № 480/6770/22 було, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за відповідні періоди. Тобто способом виконання даного рішення є фактично перерахунок грошового забезпечення позивача.

Стосовно визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору відповідач зазначив, що частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України .

Пунктом 8 Глави ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження. Відтак, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відповідає критеріям правомірності, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 480/6770/22 від 19.12.2023 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4088,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

23.01.2024 державним виконавцем винесені постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа та постанова про стягнення виконавчого збору ( а.с.8, 60 на звороті).

14.02.2024 на адресу відділу від боржника надійшла заява про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі абзацу 12 пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що боржником є військова частина, рішення суду, що виконується немайнового характеру, стосується не грошового забезпечення військовослужбовця а індексації, яка не являється грошовим забезпеченням військовослужбовців відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( а.с.61-62).

19.02.2024 відповідачем на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено повідомлення про відсутність підстав для зупинення вчинення виконавчих дій ( а.с.64).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абзацу 12 пункту 10 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

З аналізу зазначеної норми суд вбачає, що дана норма містить виключення та у період дії воєнного стану в Україні не зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом, боржниками за якими є, зокрема, військові частини.

Суд зазначає, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні та, останнім на даний час, Указом Президента України від 26.07.2023 № 4514/2023 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

При цьому, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 по справі № 480/6770/22 було, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4088,87 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 31.07.2019. Тобто, способом захисту порушеного права позивача і відповідно способом виконання судового рішення є фактично перерахунок і виплата грошового забезпечення позивача. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 у справі №825/1987/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, від 05.02.2020 у справі № 825/565/17, відповідно до яких індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відтак,суд вважає, що підстави для зупинення викнавчих дій у наведеному виконавчому провадженні відповідно до абз.12 п.10-2 розділу ХІІІ "Перехідні та кінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження" відсутні.

Надаючи правову оцінку рішенню державного виконавця про стягнення з відповідача виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1 ст. 27 Закону).

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Пунктом 8 Глави ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19.

Таким чином постанова державного виконавця від 23.01.2024 у виконавчому провадженні АСВП НОМЕР_3 про стягнення виконавчого збору в розмірі 28400,00 грн. є правомірною і відповідає положенням ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( , вул. Г.Кондратьєва,28, м.Суми, 40003) про зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах