Справа № 591/900/24
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/900/24
Провадження № 2-а/591/11/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Сальника Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 січня 2024 року управлінням патрульної поліції в Сумській області ГУНП в Сумській області (далі-Відповідач) притягнуто до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, позивача за ч. 2 ст. 122 КупАП, винесено постанову серія ЕНА № 01244931 від 15 січня 2024 року та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн., у зв`язку із тим, що позивач керуючи транспортним засобом марки: DODGE RAM-1500, державний номер НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч на перехресті вул. С. Бандери та вул. Сумської Артбригади, не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку, що зафіксовано на відеореєстратор ХІАОМІYI CAR DVR 1760.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу є незаконним та прийнятим із порушеннями вимог чинного законодавства України, виходячи із наступного.

Позивач, керуючи транспортним засобом марки: DODGE RAM-1500, державний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Степана Бандери, вул. Сумської Артбригади, вул. В`ячеслава Чорновола та вул. Роменська у м. Суми, Сумської області, що дозволено п 9.4, п. 10.1, п. 16.5, Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306, а саме: Позивач, на зелений сигнал світлофора здійснив виїзд на перехрестя зі сторони вул. Степана Бандери і не зупиняючись, проїхав перехрестя прямо у напрямку вул. Сумської Артбригади. Вказує, що наміру виконати на перехресті маневр "поворот ліворуч", щоб закінчити розпочатий проїзд перехрестя на вул. В`ячеслава Чорновола чи виконати маневр "розворот" і повернутися у зворотній бік руху транспортних засобів на вул. Степана Бандери він не мав, про що свідчить не ввімкнений позивачем світловий сигнал показника повороту ліворуч.

Також, перед перехрестям на вул. Степана Бандери встановлено дорожній знак 2.1 "Дати дорогу" та табличка до дорожніх знаків 7.8 "Напрямок головної дороги", на якій зазначено, що головною дорогою на перехресті вул. Степана Бандери, вул.' Сумської Артбригади, вул. В`ячеслава Чорновола та вул. Роменська у м. Суми, Сумської області є дорога між вул. В`ячеслава Чорновола та вул. Роменська, а дорога між вул. Степана Бандери та вул. Сумської Артбригади перетинає головну дорогу, тому рух на перехресті цією дорогою є рухом прямо і забороняє подавати сигнали світловими покажчиками повороту ліворуч чи праворуч.

З іншого боку, перед перехрестям на вул. Сумської Артбригади встановлено дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", який дозволяє рух з середньої смуги тільки прямо, а саме на вул. Степана Бандери і забороняє подавати сигнали світловими покажчиками повороту при проїзді перехрестя з вул. Сумської Артбригади на вул. Степана Бандери.

Зазначає, що відповідальність за порушення п. 9.2 Постанови КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 Про правила дорожнього руху, настає лише за умови коли транспортний засіб виконує на перехресті поворот ліворуч або розворот і при цьому завчасно не вмикає сигнал світловим показником повороту ліворуч, але позивач проїхав перехрестя прямо, чим не порушив П. 9.2 Правил дорожнього руху.

Позивач намагався пояснити Інспектору, що не порушував правил дорожнього руху, та у порядку ст. 256 КУпАП, надати детальну схему проїзду перехрестя і письмове пояснення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, щоб занести їх до протоколу про адміністративне правопорушення, для подальшого розв`язання цього питання у суді.

Також посилається на те, що йому не було надано можливості подати письмові докази із подальшим занесенням у протокол про адміністративне правопорушення, щоб оскаржити допущене порушення в суді і заявити клопотання про перенос часу і місця розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості скористатися юридичною допомогою адвоката під час розгляду справи, що гарантована ст. 59 Конституції України, де передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 01244931 від 15 січня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 лютого 2024 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2024 року залучено у справі за вказаним адміністративним позовом другого відповідача - Департамент патрульної поліції.

23 лютого 2024 року від на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту патрульної поліції, згідно якого вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що 15 cічня 2024року о 10 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Степана Бандери поблизу буд. 105 було виявлено транспортний засіб DODGE RAM-1500, номерний знак НОМЕР_2 , що буксирував причіп номерний знак НОМЕР_3 , водій в подальшому ним виявився позивач, керуючи вищевказаним транспортним засобом повертаючи ліворуч на перехресті вул. Степана Бандери та вул. Сумської Артбригади не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б Правил дорожнього руху.

Правопорушення зафіксовано на службовий відео реєстратор Хіаоmі моделі YiCar DVR 1760, відеозапис № IMG_ 3292. Провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470845

Сальник М.О. роз`яснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

15 січня 2024року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, Сальник М.О. виніс постанову серії ЕНА № 1244931 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Сальник М.О. оголосив постанову позивачу, від підпису та отримання копії постанови він відмовився. Копію постанови позивачу направлено рекомендованим листом засобами поштового зв`язку за вих. № 795 від 19 січня 2024 року.

Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності Сальником М.О. враховано відеозапис правопорушення та усні пояснення позивача у даній справі.

Із постанови серії ЕНА № 1244931 вбачається, що 15.01.2024 року 10 год. 00 хв. м. Суми, п вул. Стапана Бандери, 105 водій керуючи транспортним засобом DODGE RAM-1500. номерний знак НОМЕР_2 повертаючи ліворуч на перехресті вул. С.Бандери та вул. Сумської артбригади не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, що зафіксовано на відео реєстратор Xiaomi Yi Car DVR 1760, чим порушив п. 9.2 б ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту вілповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Так, відповідно до п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п. 9.3 ПДР у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

П. 9.4 ПДР зазначено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Визначення терміну «маневрування (маневр)» наведене в п. 1.10 ПДР.

Так, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

А обов`язок вмикати світловий покажчик повороту згідно п. 9.2 ПДР виникає лише у випадку вчинення водієм маневрів, тобто перед початком руху, перестроюванням, поворотом праворуч чи ліворуч, розворотом, з`їздом з проїзної частини, рухом заднім ходом.

Зазначає, що з відеозапису зафіксованого на службовий відеореєстратор чітко видно, що позивач, керуючи транспортним засобом DODGE RAM-1500, номерний знак НОМЕР_2 , що буксирував причіп номерний знак НОМЕР_3 , повертаючи ліворуч з вул. Степана Бандери рухаючись в напрямку вул. Сумської Артбригади в м. Суми не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б ПДР України.

Вказує про те, що Сальник М.О. діяв відповідно до чинних на час виникнення спірних відносин положень КУпАП і мав право виносити постанову у справі про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Твердження позивача про те, що йому не надали право на правову допомогу, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Зазначає, що інспектор поліції діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву - без задоволення (а.с. 30-37).

26 лютого 2024 року від інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Сальника М.О. надійшов відзив на позовну заяву аналогічний до змісту відзиву відповідача у справі - Департаменту патрульної поліції. крім того зазначив, що позивача було на місці ознайомлено з відеозаписом вчинення ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру. Просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 43-50).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2024 року, винесеною інспектором взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Сальником М.О.на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 15 січня 2024 року о 10 год. 00 хв. в м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 15 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DODGE RAM-1500, державний номерний знак НОМЕР_4 , повертаючи ліворуч на перехресті вул. Степана Бандери та вул. Сумської Артбригади, не подав сигнал світловим покажчиком повороту у відповідності напрямку, що зафіксовано на відео реєстратор Хіаоmі моделі Yi Car DVR 1760, чим порушив 9.2 б ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 39-40).

Згідно п. 9.2 б ПДРУкраїни передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 425 грн.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як на підставу заперечень проти заявленого адміністративного позову, відповідач надав суду відеозапис правопорушення на електронному носії. Наданим відповідачем відеозаписом підтверджено подію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Суд не погоджується з доводами позовної заяви щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого ст. 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Отже доводи позивача, викладені в адміністративному позові, щодо порушення вимог законодавства у зв`язку з тим, що відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також здійснення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи позивача щодо порушення його прав на правову допомогу під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Так, як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, позивачу інспектором патрульної поліції було запропоновано скористатися правом на правову допомогу шляхом самостійного звернення до адвоката, а також було запропоновано перенести розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності на інший час, на що позивач не погодився. Надано можливість позивачу і заявити клопотання, проте чіткого формулювання таких він не висловив, а лише висловлював незгоду з тим, що він здійснив порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову винесену інспектором взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Сальник Максимом Олександровичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 01244931 від 15 січня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.- без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Сальник Максима Олександровича адреса: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя А.П.Сидоренко