Справа № 582/113/24
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 582/113/24
Провадження № 2-а/591/33/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 582/113/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Сумській області, Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Хлібченко Марини Іванівни, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою від 15.01.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв?язку з тим, що він, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидківстю 77 км/год. Вважає цю постанову протиправною.

Зазначає, що рухався зі швидкістю у межах дозволеної в населених пунктах. Фіксацію швидкості здійснювала не інспектор Хлібченко М.І. , а інша особа, прилад вимірювання знаходився у руках цієї особи. Такий спосіб фіксації ставить під сумнів зафіксовану швидкість. Оскаржувана постанова не містить інформації стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки та відеотехніки обставин порушення правил дорожнього руху, у тому числі і швидкісного режиму. Після зупинки автомобіля позивач просив надати можливість скористатися юридичною допомогою, проте відповідач відмовив у задоволенні даного клопотання. Відповідач безпідставно сфотографувала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, чим порушила законодавство щодо захисту персональних даних позивача. Рішення вимагало складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 49646 від 15 січня 2024 року, складену відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП; зобов`язати службових осіб Управління патрульної поліції в Сумській області видалити із Інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України дані про вчинення 15.01.2024 ним адміністративного правопорушення.

Провадження у справі було відкрито ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 31.01.2024, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 06.03.2024 справу передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою від 01.04.2024 прийнято справу до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідачі у відзиві на позовну заяву проти позову заперечували. Пояснили, що позивач, керуючи транспортним засобом, у населеному пункті (с. Симонівка Сумського району), рухався зі швидкістю 77 км/год, що на 27 км. Перевищує дозволену. Правопорушення зафіксоване на прилад TruCAM. Позивачу було роз`яснено його права, жодних клопотань він не заявляв. До постанови долучено докази - відеозапис та фото, де зафіксоване правопорушення. Дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» з табличками 7.2.1 «Зона дії 5 км.» встановлений на автодорозі Н-07 «Київ-Суми-Юнаківка» км. 280-285.Прилад, яким зафіксоване правопорушення, відноситься до ручних вимірювачів транспортних засобів. Зазначає, що постанова є правомірною, просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що постановою серії БАД №491646 від 15.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до змісту постанови 15.01.2024 позивач здійснював керування транспортним засобом Cadillac XT4 ВМ 1054 ЕІ у с. Симонівка, вул. Сумська, буд. 14, Сумський район, Сумська область рухався в населеному пункті зі швидкістю 77 км/год, що на 27 км. Перевищує допустиму норму, що зафіксовано на прилад вимірювання швидкості TruCAM ТС 008384, чим порушив п. п. 12.4 ПДР України. За такі дії передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Додатком до постанови вказано відеозапис (а.с. 95).

З наданого відеозапису та фотоматеріалів вбачається, що швидкість руху автомобіля позивача вимірювалася поліцейським у ручному режимі лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 ТС008384. Під час зупинки транспортного засобу відповідачем було роз`яснено позивачу причину зупинки, його права та обов`язки, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення та складено постанову. Після ознайомлення позивача зі змістом постанови позивач висловив зауваження інспектору, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено його права - не забезпечено надання йому правової допомоги.

Відповідно до відповіді на запит суду від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області на національній автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-07 Київ - Суми-Юнаківка на ділянці дороги км. 280-285 (в межах населеного пункту с. Симонівка Сумського району Сумської області) в обох напрямках встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-,відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличками «7.2.1 Зона дії (5км)».

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксований відповідачем на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС008384 на автодорозі Н-07 Київ - Суми-Юнаківка на ділянці дороги в межах населеного пункту с. Симонівка Сумського району Сумської області. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис та фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 ТС008384, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 77 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год.

Із матеріалів справи встановлено, що на автодорозі Н-07 Київ - Суми-Юнаківка на ділянці дорони км. 280-285 (в межах населеного пункту с. Симонівка Сумського району Сумської області) в обох напрямках встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-,відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличками «7.2.1 Зона дії (5км)», про що свідчить повідомлення Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що остання містить посилання на відповідний технічних засіб, а саме вказано, що вимір проводився приладом TruCAM LTI 20/20 ТС008384.

Отже, керування позивачем транспортним засобом зі швидкістю 77 км/год. підтверджено належними та допустимими доказами.

Стосовно доводів позивача про те, що дані з приладу TruCAM не можна вважати належними доказами, суд зазначає наступне.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

В подальшому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Так, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29284, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 07.11.2023 з терміном дії до 07.11.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС008384» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с. 71).

Отже, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС008384 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Доводи позивача стосовно невірного вимірювання працівниками поліції швидкості руху його транспортного засобу, з огляду на те, що пристрій не був закріплений стаціонарно, а тримався інспектором у руках, судом не приймаються з огляду на наступне.

Листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року 22-38/49 роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год (а.с. 72).

Отже при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках. Таким чином, твердження позивача, що використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ спростовується дослідженими доказами по справі.

При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год.

Враховуючи, що зафіксоване перевищення дозволеної швидкості руху позивачем становить 27 км/год., що перевищує визначений рівень похибки та не могло бути обумовлене нею, суд вважає безпідставними посилання позивача на некоректне вимірювання працівниками поліції швидкості руху транспортного засобу, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно.

Стосовно посилань позивача на п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку" не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання.

На підставі викладеного, суд зазначає, що наданий відповідачем фотокартка та відеозапис, зроблені за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 № ТС008384 є належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У той же час стосовно доводів позивача про те, що вимірювання швидкості руху працівниками поліції здійснювалось не в межах дії знаку 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху", суд зазначає наступне.

Так, п. 5.76 розділу 5 ПДР України визначено, що інформаційно-вказівний знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Отже, органи поліції вправі використовувати технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень сфері дорожнього руху виключно у разі розміщення відповідної інформації про такі дії перед ділянками доріг, де буде здійснюватися контроль за порушенням Правил дорожнього руху.

В ході судового розгляду судом була витребувана інформація про розміщення дорожніх знаків 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" на ділянці автомобільної дороги в межах населеного пункту с. Симонівка Сумського району Сумської області в обох напрямках руху.

Відповідно до інформації, викладеній у листі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області підтверджено, що на ділянці дороги км. 280-285 (в межах населеного пункту с. Симонівка Сумського району Сумської області) в обох напрямках встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-,відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличками «7.2.1 Зона дії (5км)». Таким чином, ділянка автомобільної дороги на якій позивачем допущено перевищення швидкості руху, що зафіксовано відповідачем, охоплюється дією дорожнього знаку 5.76.

Зважаючи на встановлені обставини, дії відповідача щодо здійснення відеофіксації порушень Правил дорожнього руху були здійсненні з дотриманням вимог закону щодо обов`язкового розміщення інформації щодо здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Також є безпідставними доводи позивача відносно того, що співробітниками патрульної поліції не було забезпечено його право на отримання правової допомоги. Зі змісту дослідженого судом відеозапису вбачається, що інспектор після зупинки транспортного засобу позивача роз`яснив позивачеві його права, у тому числі право на правову допомогу. Позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги. Лише після того, як постанова була складана та надана для ознайомлення позивачеві, він повідомив інспектору про порушення його права на правову допомогу. Відтак, у діях інспектора не вбачається порушень вимог законодавства щодо незабезпечення прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та законних інтересів позивача, оскаржувана постанова відповідає критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, тому вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Сумській області, Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Хлібченко Марини Іванівни, про скасування постанови відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.04.2024.

Суддя О.О.Ніколаєнко