Справа № 640/30206/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кобаля М.І., Маринчак Н.Є.,

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» - Туза Ярослава Володимировича на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (розглянута у у письмовому провадженні, м.Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Державної служби України з питань праці Головне управління держпраці у Київській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач) у якому просить суд: - визнати протиправним та скасувати припис №КВ 834/1721/АВ/П від 26.08.2020, що винесений Головним управлінням Держпраці у Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просив дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року в позивача було витребувано докази по даній справі та зобов`язано його надати їх у десятиденний строк, з дня вручення йому ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення , вище вказану ухвалу представник позивача отримав 28.10.2021 року.

Станом на 16.11.2023 року від позивача витребовуваних доказів на адресу суду не надходило.

У зв`язку із зазначеним вище ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції та зазначає, що рішення про залишення позовної заяви без розгляду є передчасним, та зазначає наступне.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року витребувано у ТОВ «Сільпо-Фуд» належним чином засвідчені докази ознайомлення ОСОБА_1 з графіками змінностей за травень 2020, червень 2020, липень 2020, зобов`язано ТОВ «Сільпо-Фуд» надати до суду витребувані докази у десятиденний строк, з дня вручення йому даної ухвали суду, копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ТОВ «Сільпо-Фуд» (02090, м.Київ, вул.Бутлерова, 1, ) - для виконання та попереджено ТОВ «Сільпо-Фуд», що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Главою 9 КАС України визначено заходи процесуального примусу.

Відповідно до ст. 144 КАС України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 145 КАС України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Вiдповiдно до ст.1 3акону України «Про лiквiдацiю Окружного адмiнiстративноrо суду міста Києва та утворення Київського мiського окружного адмiнiстративного суду» (далi - 3акон 2825-IX) Окружний адмiнiстративний суд м. Києва було лiквiдовано.

Положеннями ст. 2 та ст. 3 3акону № 2825-ІX передбачено утворення Київського мiського окружного адмiнiстративного суду iз мiсцезнаходженням у місті Києвi. Територiальна юрисдикцiя Київського міського окружного адмiнiстративного суду поширюється на місто Київ.

3гiдно iз п.2 прикiнцевих та перехiдних положень Закону № 2825-ІХ до початку роботи Київського мiського окружноrо адмiнiстративного суду справи, пiдсуднi окружному адмiнiстративному суду, територiальна юрисдикцiя якого поширюоться на місто Київ, розглядаються та вирiшуються Київським окружним адмiнiстративним судом.

Вiдповiдно до п.5 ч.1 ст.29 КАС Украiни суд передає адмiнiстративну справу на розгляд iншого адмiнiстративного суду. якщо лiквiдовано або з визначених законом пiдстав припинено роботу адмiнiстративного суду, який розглядав справу.

Частиною 3 ст. 29 КАС України, у разi лiквiдацii або припинення роботи адмiнiстративного суду слрави. що перебували у його провадженнi, невiдкладно передаються до суду, визначеноrо вiдповtдним законом або рiшенням про припинення роботи адмiнiстративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбiльш територiально наближений до суду, який лiквiдовано або роботу якого припинено

25 квітня 2023 року від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/14901/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

25 квітня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року прийняти до провадження матеріали адміністративної справи № 640/14901/22.

Ухвала про прийняття справи до провадження прийнята з урахуванням Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набув чинності 15 грудня 2022 р.

Указаним законом ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та вирішено, що до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Отже, згідно з цим законом вказані адміністративні справи підсудні Київському окружному адміністративному суду.

Положеннями ч.2 ст.30 КАС України справа, прийнята адмiнiстративним судом до свого проварження з додержанням правил пiдсудностi, повинна бути ним розглянута i в тому випадку, коли в процесi розгляду справи вона стала пiдсудною iншому адмiнiстративному суду.

3гiдно iз ч.2 ст.35 КАС України у разi змiни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадкiв, визначених цим Кодексом,

У зв`язку із зазначеним вище колегія суддів приходить до висновку щодо передчасного висновку суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду не надавши належної оцінки обґрунтуванням сторін та обставинам справи під час розгляду справи по суті.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРта вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналізуючи оскаржувані рішення, колегія суддів вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).

У рішенні «Стагно проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини дійшов до висновку, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя (Stagno v. Belgium № 1062/07).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи та матеріали справи у зв`язку із чим суд прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду адміністративного позову, чим порушив норми процесуального права.

За таких обставин керуючись ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» - Туза Ярослава Володимировича - задоволити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: М.І. Кобаль

Н.Є. Маринчак