Справа № 705/5845/23
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5845/23
2-а/705/26/24 РІШЕННЯ
12 квітня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови БАД № 910486 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Банар В.В. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови БАД № 910486 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просив: визнати протиправною та скасувати постанову сержанта поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 серії БАД № 910486 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 30 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 (надалі позивач) сержантом поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 (надалі інспектор) була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії БАД №910486, про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн, відповідно до якої ОСОБА_1 , 29.10.2023 о 13 годині 32 хвилин дослівно «в м. Умань перехрестя вулиць Садова Небесної Сотні, водій керуючи автомобілем СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР України », за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Копію постанови позивач отримав на місці її складення 30.10.2023 у приміщенні Уманського РУП.
Із зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною з таких підстав.
ПДР передбачають окремі випадки, які надають право водію проїхати на жовтий сигнал світлофора.
Так дійсно, позивач 29.10.2023 о 13.32 год, наближаючись до перехрестя вулиць Садова та Небесної Сотні, перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) на мигаючий зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух, а жовтий сигнал світлофора увімкнувся, коли автомобіль позивача перебував нарівні зі світлофором.
На обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови інспектором ОСОБА_3 надано відеозапис в відеореєстратора автомобіля поліції.
Так, з оглянутого відеозапису при розгляді справи неможливо встановити, при якому сигналі світлофора позивач, керуючи автомобілем СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-ліню), перед якою позивач повинен був зупинитись на жовтий та червоний сигнал світлофора. В даному випадку інспектором не було надано відомостей із підтверджуючими доказами про чітке місце, де повинен був зупинитись транспортний засіб позивача, відстань від такого місця до фактичного перехрестя та розташування світлофора, сигнали якого було зафіксовано портативним відеореєстратором.
Також інспектором не надано доказів на підтвердження циклограми режиму роботи вищевказаних світлофорів для визначення часу ввімкнення сигналу світлофора, розташованого на одній ділянці дороги, по якій рухалися поліцейські, у порівнянні з іншим, розташованим до перехрестя, по якому рухався позивач. Крім того, з наданого інспектором відеозапису неможливо було отримати об`єктивне відтворення подій, а саме: наявність та/або місце розташування стоп-лінії; відстань від такої лінії до світлофора, сигналами якого керувався інспектор при наданні оцінки дотримання правил дорожнього руху його учасниками, а саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектор не надав. Вважає, що інспектор не дослідив належним чином докази у справі, не звернув уваги на пояснення та доводи, які надавав позивач, прийняв необґрунтоване та незаконне рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Також вважає, що п.п. 8.7.3.е ПДР України, який зазначений у постанові, позивачем порушено не було, адже позивач не здійснював проїзд на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, адже сам інспектор стверджував, що позивач здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора та посилався на відео з автомобільного реєстратора. В даному випадку, якщо і було порушення, то його слід кваліфікувати як порушення п.п. 8.7.3.ґ (проїзд на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів), а тому інспектором невірно встановлено обставини справи та кваліфіковано адміністративне правопорушення, описане в оскаржуваній постанові, що потягло за собою протиправне притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Оскільки встановлені інспектором поліції під час розгляду справи обставини щодо порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3 е ПДР (проїзд на червоний замість нібито на жовтий сигнал світлофора) суперечать здійсненій ним кваліфікації дій під час винесення оскаржуваної постанови, а чинні процесуальні норми не передбачають можливості їх перекваліфікації судом, вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення слід скасувати.
Ухвалою суду від 07.11.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.
28.11.2023 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області до суду надійшов відзив, в якому просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. З наявних матеріалів та відеозапису встановлено, що позивач при зазначених в оскаржуваній постанові обставинах, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, що підтверджено декількома фрагментами відеозаписів у своїй сукупності з різних ракурсів. Після зупинки автомобіля під керуванням позивача, останньому було оголошено, що в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 30.10.2023 серії БАД № 910486 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки 29.10.2023 о 13 год. 32 хв. в м. Умань на перехресті вул. Садова та Небесної Сотні позивач, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП.
27.11.2023 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Банаром В.В. до суду подано відповідь на відзив, у якій вказав, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №910486 від 30.10.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню.
Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Судом встановлено, що сержантом поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм В.С. винесено постанову серії БАД № 910486 від 30.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, згідно з якою він нібито порушив п.п. 8.7.3 е ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 29.10.2023 о 13 годині 32 хвилин, дослівно «в м. Умань перехрестя вулиць Садова Небесної Сотні, водій керуючи автомобілем СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР України », за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 8.7 ПДР передбачено, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.
Відповідно до п. п. 8.7.3. ПДР сигнали світлофора, зокрема, мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.
Відповідно до п. п. "е" п. 8.7.3 ПДР - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Згідно з п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Пунктом 16.8 ПДР визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.
Отже, ПДР передбачають окремі випадки, які надають право водію проїхати на жовтий сигнал світлофора.
Позивач, оскаржуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, посилається на те, що 29.10.2023 о 13.32 год., наближаючись до перехрестя вулиць Садова та Небесної Сотні перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію) на мигаючий зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух, а жовтий сигнал світлофора увімкнувся, коли його автомобіль перебував нарівні зі світлофором.
З переглянутого відеозапису з відеореєстратора, який долучений представником відповідача до відзиву, та значиться як додаток до оскаржуваної постанови, встановлено, що на ньому зафіксовано, як позивач, керуючи транспортним засобом СHEVROLET LACETI д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Садова Небесної Сотні, проте неможливо встановити, при якому сигналі світлофора позивач перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію), перед якою ОСОБА_1 повинен був зупинитись на жовтий та червоний сигнал світлофора.
Відповідачем не надано відомостей із підтверджуючими доказами про чітке місце, де повинен був зупинитись транспортний засіб позивача, відстань від такого місця до фактичного перехрестя та розташування світлофора, сигнали якого було зафіксовано портативним відеореєстратором.
Також відповідачем не надано доказів на підтвердження циклограми режиму роботи світлофорів для визначення часу ввімкнення сигналу світлофора, розташованого на одній ділянці дороги, по якій рухалися поліцейські, у порівнянні з іншим, розташованим до перехрестя, по якому рухався позивач.
Крім того, з наданого інспектором відеозапису неможливо отримати об`єктивне відтворення подій, а саме: наявність та/або місце розташування стоп-лінії; відстань від такої лінії до світлофора, сигналами якого керувався інспектор при наданні оцінки дотримання правил дорожнього руху його учасниками.
Таким чином, надані відповідачем докази не доводять, що позивач перетнув перехрестя на заборонний сигнал світлофора.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За вказаних вище обставин суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, як зазначено в оскаржуваній постанові.
Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, норм ст.ст. 72, 77 КАС України, з урахуванням категоричних заперечень водія про порушення ним будь-яких правил дорожнього руху, постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що у позовній заяві, яка надійшла на адресу суду, позивачем було заявлено вимогу про стягнення на його користь судових витрат, а саме судового збору та витрат, пов`язаних з отриманням правової допомоги.
Оскільки позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 429,44 гривень, відтак на користь позивача слід стягнути вказану суму судового збору.
Водночас сума витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн не підлягає стягненню, оскільки позивачем не надано суду доказів про надання такої допомоги з детальним описом робіт (послуг), наданих адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що позбавляє суд належним чином вирішити зазначене питання.
Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 132, 241-243, 246, 268, 269, 286 КАС України, суд
Позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 910486 від 30.10.2023, винесену сержантом поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм Володимиром Сергійовичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.
У задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.І.Єщенко