Справа № 400/1582/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 р. № 400/1582/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаДепартаменту патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048,
провизнання протиправними та скасування наказів від 05.01.2024 № 11, від 05.02.2024 № 191 о/с,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про:

визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 05.01.2024 № 11 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 05.02.2024 № 191 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач не довів при проведенні відповідного службового розслідування наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу Національної поліції України і призвів до проведення Державним бюро розслідувань обшуку 30.11.2023 у службовому приміщенні відділу чергової служби УПП в Миколаївській області ДПП, який вподальшому став підставою для його звільнення. Крім того, відповідач дотримався вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки під час службового розслідування не надав належної оцінки позивача, зокрема, його ставлення до службових обов`язків і відсутність дисциплінарних стягнень тощо.

20.03.2024 через канцелярію суду від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила проти позову і просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив умотивовано тим, що:

оскільки на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2023 на робочому місці позивача Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі ДВБ) і Першим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (далі ТУ ДБР) було проведено 30.11.2023 обшук, у відповідач мав усі законні підстави для призначення службового розслідування;

12.03.2024 позивачу було повідомлено про підозру в несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом та порушенні недоторканості приватного життя, вчиненому організованою групою;

матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні вказували на наявність дій позивача, спрямованих на зухвале багаторазове розповсюдження персональних даних громадян третім особам, які стали відомі йому в ході службових обов`язків;

вчинене позивачем діяння є несумісним з його посадою, оскільки він скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, тому до нього застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

У відповіді на відзив від 29.03.2024 позивач підтримав свої позовні вимоги, додатково звернувши увагу на те, що 16.01.2024 він подав рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням, у задоволенні якого йому відмовлено. Однак наказом відповідача від 05.02.2024 № 191 о/с його звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Крім цього, він зазначив, що факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався, проте 04.04.2024 подав до суду додаткові пояснення, навівши у ньому декілька випадків передання позивачем зі свого номера телефону третім особам інформації про смерть громадян.

21.02.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 400/1582/24, про проведення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та про витребування у відповідача належним чином завірених копій:

а) документів, на підставі яких було призначено 30.11.2023 службове розслідування за обставин можливого порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 ;

б) наказу Департаменту патрульної поліції від 30.11.2023 № 2446 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»;

в) наказу Департаменту патрульної поліції від 12.12.2023 № 2528 «Про продовження строку проведення службового розслідування»;

г) наказу Департаменту патрульної поліції від 29.12.2023 № 2641 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівника УПП в Миколаївській області ДПП»;

ґ) наказу Департаменту патрульної поліції від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській ДПП дисциплінарного стягнення»;

д) справи службового розслідування, за результатами проведення якого прийнято Департаменту патрульної поліції від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській ДПП дисциплінарного стягнення»;

е) наказу Департаменту патрульної поліції від 05.02.2024 № 191 о/с «По особовому складу».

У встановлений судом строк відповідач надав суду витребувані в нього докази.

Розглянувши заяви сторін по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 19.02.2016 № 34 о/с «По особовому складу» позивача призначено з 30.01.2016 на посаду старшого інспектора-чергового відділу чергової служби управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції.

З 01.01.2023 до 31.08.2023 мав доступ до інформаційних підсистем інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», про що зазначено в листі відповідача від 14.11.2023 № 2059/41/2/02-2023.

27.11.2023 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва постановив ухвалу у справі № 487/2992/23 про надання дозволу слідчим ТУ ДБР та прокурорам обласної прокуратури на обшук у приміщенні чергової частини Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, відшукання та вилучення: мобільні телефони, які перебувають у користуванні позивача.

30.11.2023 був проведений відповідний обшук, що підтверджується протоколом обшуку від 30.11.2023.

Т.в.о. начальника УПП в Миколаївській області ДПП подав на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України доповідну записку від 30.11.2023 № 18070/41/16/01 з проханням призначити службове розслідування з метою встановлення причин та обставин відповідного проступку, який слугував підставою для проведення 30.11.2023 вказаного обшуку, а саме: можливий збут упродовж лютого-серпня 2023 року позивачем, який мав доступ до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», без наявності на це правових підстав конфіденційні дані раптово померлих осіб на території м. Миколаєва співробітникам приватного ритуального агентства.

Відповідно до наказу відповідача від 30.11.2023 № 2446 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування у формі письмового провадження, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено позивача від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Згідно з наказом відповідача від 12.12.2023 № 2528 «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено термін проведення вказаного службового розслідування на 15 календарних днів.

29.12.2023 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування, який затверджено 29.12.2023 т.в.о начальника Департаменту патрульної поліції. Відповідно до цього висновку відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважає такими, що знайшли своє підтвердження, і за вчинення дисциплінарного проступку застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом відповідача від 29.12.2023 № 2641 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівника УПП в Миколаївській області ДПП» позивача допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Відповідно до наказу відповідача від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку наказано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

16.01.2024 позивач подав на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції України рапорт про своє звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, у задоволенні якого йому листом від 30.01.2024 № 2105/41/16/01-2024 відмовлено у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з наказом відповідача від 05.02.2024 № 191 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції 05.02.2024 за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи накази відповідача від 05.01.2024 № 11 та від 05.02.2024 № 191 о/с протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 у справі № 802/1150/17-а (пункт 46 мотивувальної частини) і від 26.01.2022 № 620/397/21 (пункт 58 мотивувальної частини) вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 і 3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону№ 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України від 15.03.2018 № 233-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Законом України № 2123-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі Закон № 2123-ІХ) внесено зміни до Дисциплінарного статуту шляхом доповнення його новим розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Набрав чинності Закон № 2123-ІХ 01.05.2022.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан

Відповідно до пункту 1 статті 1 Указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Отже, у період з 24.02.2022 по 14.05.2024 в Україні діє воєнний стан.

Згідно з частиною першої статті 26 розділу V Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Таким чином, у період дії воєнного стану службове розслідування щодо поліцейських проводиться з дотриманням особливостей, встановлених розділом V Дисциплінарного статуту. У разі колізії норм, закріплених в розділі V Дисциплінарного статуту з іншими нормами Дисциплінарного статуту чи інших законів України в період дії воєнного стану застосуванню підлягають норми розділу V Дисциплінарного статуту.

Аналогічний правовий висновок щодо вирішення колізії норм розділу V Дисциплінарного статуту з нормами інших законів України в період дії воєнного стану міститься в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22.

Оскільки дисциплінарне провадження стосовно позивача, за результатами якого було прийнято оскаржувані накази, проводилось у період з 10.03.2023 по 27.04.2023, тобто в період дії воєнного стану, тому воно повинно було проводитись з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2 і 3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Додаткові обов`язки поліцейських, крім основних, що визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», закріплені у частині третій статті 1 Дисциплінарного статуту.

Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту закріплено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною першою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службового розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Абзацом першим пункту 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі Порядок № 893), встановлено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Отже, у разі отримання повідомлення від інших поліцейських (у тому числі, у формі доповідної записки) про вчинення поліцейським порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, керівник приймає наказ про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії, в якому зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Абзацом першим частини третьою статті 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Суд встановив, що 30.11.2023 т.в.о. начальника УПП в Миколаївській області ДПП подав на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України доповідну записку про факт можливого збуту упродовж лютого-серпня 2023 року позивачем, який мав доступ до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», без наявності на це правових підстав конфіденційних даних раптово померлих осіб на території м. Миколаєва співробітникам приватного ритуального агентства.

На підставі інформації, наведеної у вищевказаній доповідній записці відповідач прийняв наказ від 30.11.2023 № 2446 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», який підписано начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Отже, службове розслідування призначено за письмовим наказом керівника, якому надано повноваження із застосування до позивача дисциплінарного стягнення, на підставі, яка передбачена пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893.

Відповідно до наказу від 30.11.2023 № 2446 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»:

призначено службове розслідування у формі письмового провадження;

утворено дисциплінарну комісію у складі п`ятьох поліцейських відповідача та визначено її голову;

відсторонено позивача від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Таким чином, службове розслідування призначено відповідачем у межах його повноважень, у порядку та спосіб, встановлені законодавством.

Згідно з наказом відповідача від 12.12.2023 № 2528 «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено термін проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

Відтак наказ про продовження службового розслідування був прийнятий на 12 день службового розслідування і продовжений на 15 календарних днів, тобто з дотриманням абзацу першого частини третьої статті 26 Дисциплінарного статуту.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено 29.12.2023 Висновок службового розслідування, і який за формою відповідає вимогам частин першої і другої статті 19 Дисциплінарного статуту та розділу VI Порядку № 893.

Враховуючи пункту 2 розділу V Порядку № 893, службове розслідування тривало по 29.12.2023, тобто воно було завершено на 30-ий день з дня прийняття рішення про його призначення (30.11.2023).

Отже, службове розслідування проведено з дотримання строків, які встановлені від 12.12.2023 № 2528 «Про продовження строку проведення службового розслідування» і частиною третьою статті 26 Дисциплінарного статуту (строк службового розслідування може бути продовжений не більш ніж на 15 календарних днів).

Тобто службове розслідування стосовно позивача відповідач провів з дотриманням строків, встановлених статтею 26 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до вимог пунктів 7 і 9 Порядку № 893 Висновок службового розслідування від 29.12.2023 підписаний головою і усіма членами дисциплінарної комісії, а також затверджений т.в.о начальника Департаменту патрульної поліції.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, як сукупність зовнішніх його ознак, характеризується через протиправність дій або бездіяльності поліцейського, причинно-наслідковий зв`язок між шкідливими наслідками та порушенням службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Зі змісту Висновку службового розслідування від 29.12.2023, абзацу другого преамбули наказу відповідача наказу від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» слідує, що, на переконання відповідача, позивач вчинив протиправні діяння, а саме:

без наявності відповідних правових підстав позивач, маючи доступ до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», установивши адреси раптово померлих осіб на території міста Миколаєва та засоби зв`язку з їхніми родичами, систематично несанкціоновано збував третім особам конфіденційну інформацію про смерть осіб, адреси проживання та номери мобільних телефонів осіб, які повідомили про зазначені факти в органи поліції.

Зі змісту юридичної кваліфікації дисциплінарного проступку позивача, зазначеної в пункті 1 наказу відповідача від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення», позивач допустив порушення:

частини першої статті 18 і частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»;

статті 43 Закону України «Про запобігання корупції»;

частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту;

пункту 2 розділу ІІІ та пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 № 676, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за № 1059/30927;

пункту 4 розділу ХІ Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2017 за № 750/30618;

пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 за № 443/34726;

абзаців другого, третього, шостого, дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що для встановлення наявності або відсутності дисциплінарного проступку, необхідно з`ясувати, чи підтверджується матеріалами справи факт протиправного збуту позивачем конфіденційної інформації третім особам.

Частиною другою статті 32 Конституції України встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Згідно зі статтею 43 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Черговим, поліцейським первинної комунікації фронт-офісу та членам добового наряду чергової служби забороняється надавати інформацію про місце проживання, мобільні й домашні телефони поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів та членів їх сімей, потерпілих, свідків та інших учасників подій, а також відомості, які віднесені до категорії інформації з обмеженим доступом та персональних даних (пункт 4 розділу ХІ Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2017 № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2022 № 103), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2017 за № 750/30618).

Пунктом 2 розділу ІІІ і пунктом 6 розділу IV Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 № 676, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за № 1059/30927, встановлено, що в інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 за № 443/34726, під час приймання та реєстрації заяв і повідомлень про правопорушення або події, організації та здійснення оперативного реагування на них посадовим особам, уповноваженим на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень про правопорушення або події, а також поліцейським нарядів поліції забороняється надавати наявну в системі ІПНП інформацію стороннім особам, а також посадовим особам правоохоронних органів, яких працівник не може ідентифікувати.

Таким чином, поліцейським, які є користувачами інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП), забороняється надавати наявну в цій системі інформацію стороннім особам.

У листі відповідача від 14.11.2023 № 2059/41/2/02-2023, адресованого ТУ ДБР, зазначено, що позивач мав доступ до системи ІПНП з 01.01.2023 до 31.08.2023. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

В ухвалі слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 04.12.2023 у справі № 487/2992/23 встановлено, що впродовж лютого-серпня 2023 року позивач, маючи відповідно до своїх посадових обов`язків доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України, без наявності правових підстав, встановивши адреси раптово померлих осіб на території м. Миколаєва та засобів зв`язку їх родичів, за допомогою свого телефону систематично несанкціоновано збував співробітникам приватного ритуального агентства дану конфіденційну інформацію. Під час проведення 30.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді обшуку приміщення чергової частини Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції виявлено та вилучено, зокрема, сім-картку з відповідним номером телефону позивача.

Згідно з наявними у матеріалах справи відомостями досудового розслідування, які досліджувались дисциплінарною комісією, зафіксовано чисельні факти надіслання в період з лютого по серпень 2023 року із вищевказаного особистого номера телефону позивача на номер телефону співробітниці юридичної особи, що надає ритуальні послуги, конфіденційних персональних даних раптово померлих осіб та їхніх родичів.

З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованим висновок дисциплінарної комісії відповідача про те, що позивач протиправно збував конфіденційні дані про раптового померлих осіб та їхніх родичів.

Відтак відповідач обґрунтовано дійшов до висновку про вчинення позивачам дисциплінарного проступку.

Що стосується застосування відповідачем до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Абзацом першим частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

З вищевикладеного слідує, що у період дії воєнного стану в Україні до поліцейського за вчинення дисциплінарного проступку може відразу бути застовано ненайменш суворий вид дисциплінарного стягнення лише при відповідному обґрунтуванні, з урахуванням обставин, що сприяли вчиненню правопорушенню.

Суд встановив, що у Висновку службового розслідування від 29.12.2023 при визначені виду відповідальності дисциплінарна комісія врахувала, що позивач не притягався до дисциплінарної відповідальності (пом`якшуюча обставина), і обставин, які обтяжують його відповідальність не встановлено.

Однак, враховуючи характер вчиненого позивачем правопорушення, передусім його морально-етичну складову, відповідач, на переконання суду, правомірно застосував до нього такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Тому накази відповідача від 05.01.2024 № 11 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» і від 05.02.2024 № 191 о/с «По особовому складу» є правомірними.

Отже, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що Наказ № 798 є правомірним, а позовні вимоги про визнання його протиправним і скасування не підлягають задоволенню.

Водночас суд врахував, що згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, за власним бажанням.

Відповідно до пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Рапорт про звільнення з поліції позивач подав 16.01.2024, а тому відповідач зобов`язаний був його звільнити в останній день тримісячного строку після подання вказаного рапорту, тобто 16.04.2024. До цього дня відповідач мав право звільнити позивача за іншими підставами, встановленими Законом України «Про Національну поліцію».

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048; ) відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 11 квітня 2024 року