Справа № 480/7204/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2024 р. Справа № 480/7204/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просила:
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області перевести шляхом призначення ОСОБА_1 з 16 червня 2023 року пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувати її та виплатити, з урахуванням фактично виплачених сум.
Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 22.06.2023 їй протиправно відмовлено у переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстави не виконання умови п. 2 ст.55 Закону 796 - проживання або робота в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, а тим самим відсутнє право на пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає, що нею дотримано вказану умову, оскільки її статус як потерпілої громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.06.1994, виданим Сумською обласною державною адміністрацією, яке на цей час є чинним. Тому їй може бути призначена пенсія за віком при досягненні 55 років зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Ухвалою суду від 17.07.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою у відповідачів витребовувалися додаткові докази у справі, у зв`язку з ненаданням яких ухвалою суду від 18.08.2023 такі докази було витребувано повторно, та на виконання вимог якої відповідачами надано витребувані докази (а.с.34-57, 59-70).
Вважає, що з аналізу ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у - зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі № 565/1829/17.
Наявність у позивача статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідачем не оспорюється, посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Позивач додав до заяви про призначення пенсії за віком довідку Ямпільської селищної ради № 18-13/3-179 від 15.06.2023 про те, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та працює в зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 01.01.1993 проживала та працювала не менше 4 років у с. Степне Ямпільського району Сумської області, а саме з 18.05.1984 по 09.09.1984 та з 06.07.1989 по даний час.
При обчисленні необхідного періоду проживання на територіях радіоактивного забруднення, який дає право, на призначення дострокової пенсії, період проживання та праці позивача у с. Степне з 18.05.1984 по 09.09.1984 до уваги не береться, оскільки відповідні території, в тому числі, с. Степне Ямпільського району Сумської, набули статусу територій радіоактивного забруднення тільки після аварії на Чорнобильській АЕС, тобто після 26.04.1986.
Також до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не враховано періоди з 01.09.1984 по 30.06.1989, оскільки у ці періоди позивач навчалася на денній формі навчання в Сумському державному педагогічному інституті у м. Рівне, яке не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.
Враховуючи зазначене та відповідно до наданих документів період проживання та роботи позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 підтверджено факт роботи 3 роки 05 місяців 26 днів з необхідних 4 років.
Таким чином, право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 відсутнє, а тому законних підстав для задоволення вимог немає.
Щодо стягнення судового збору, вказав, що згідно ст.73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Ухвалою суду від 06.03.2024 у відповідачів було витребувано додаткові докази у справі (а.с.71), на виконання вимог якої такі докази відповідачами було подано (а.с.77-82).
ГУ ПФУ в Сумській області відзив на позовну заяву подано не було.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач з 19.12.2014 перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику освіти, призначеної протоколом Управління ПФУ в Ямпільському районі від 24.12.2014 (а.с.68).
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 56 років, звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області через територіальний підрозділ - Середино-Будське об`єднане управління ПФУ із заявою від 16.06.2023 про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію за віком зі зниженням віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист, які постраждали Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII та пакетом документів, а саме відповідно до розписки-повідомлення до такої заяви позивач додала, в т.ч. копії, паспорт, РНОКПП, трудову книжку серії НОМЕР_2 , копію диплому серії НОМЕР_3 від 30.07.1989, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , довідку про підтвердження постійного проживання на території зони посиленого радіологічного контролю від 15.06.2023 року №18-13/3-179, посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю серії НОМЕР_1 (Категорія 4) (а.с.7-13, 37-46, 48-49, 65-66)
Зокрема, вказано, що згідно п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист, які постраждали Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивної о забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоактивного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1991 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки (за умови постійного проживання або постійної роботи в зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №18-13/3-179 від 15.06.2023, виданої Ямпільською селищною радою, ОСОБА_1 з 06.07.1989 року по 15.06.2023 була зареєстрована у с.Степне (Ямпільського району Сумської області), яке відноситься до зони посиленого радіоактивного контролю.
З огляду на вищезазначене для ОСОБА_1 не виконується умова п.2 ст.55 Закону від 28 лютого 1991 року № 796-XII - проживання або робота в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, а тим самим відсутнє право на пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист, які постраждали Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (а.с.14, 36).
Позивач, не погодившись з рішенням від 22.06.2023, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення та виплата пенсії особам потерпілим в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС регулюються двома законами України, а саме, Законом України "Про статус і соціальний захист, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII) та Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон №1058-IV, а основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон №796-XII.
За змістом пункту 4 частини першої статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
У пункті 4 частини першої статті 14 Закону №796-XII визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-XII.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи: зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058-IV і цього Закону (частина третя статті 55 Закону №796-XII).
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою зменшення пенсійного віку є наявність факту проживання та (або) праці такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993.
Відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, ГУ ПФУ у Львівській області у рішенні вказує, що оскільки позивачем не виконана умова п.2 ст.55 Закону № 796-XII - проживання або робота в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, а тому у позивача відсутнє право на пенсію згідно цього Закону №796-XII (а.с.14, 36).
Тобто спір між позивачем та відповідачем у цій справі фактично виник щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю необхідну кількість років, у цьому випадку 4 роки, та, відповідно, права користуватися пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Згідно довідки Ямпільської селищної ради № 18-13/3-179 від 15.06.2023 ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та працює в зоні посиленого радіологічного контролю і за станом на 01.01.1993 проживала та працювала не менше 4 років у с.Степне Ямпільського району Сумської області, а саме з 18.05.1984 по 09.09.1984 та з 06.07.1989 по цей час (а.с.12, 48, 67зворот).
Також відповідно до відомостей трудової книжки, позивач у період з 13.08.1989 по 18.12.2014 працювала у Степненській середній школі, що знаходиться в с. Степне, Ямпільського району Сумської області, з 19.01.2015 та на час подання позову працює у Степненському навчально-виховному комплексі: загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів дошкільному навчальному закладі у с. Степне Шосткинського (Ямпільського) району Сумської області (а.с.11).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР" Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" від 23.07.1991 №106 с.Степне Шосткинського (Ямпільського) району Сумської області відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.
У відзиві ГУ ПФУ у Львівській області не заперечує наявності у позивача статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та того, що позивач згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону №796-XII є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому суд зауважує, що посвідчення позивача є дійсним та доказів позбавлення його статусу потерпілої особи судами не встановлено.
Втім відповідач у відзиві стверджує, що відповідно до наданих документів період проживання та роботи позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 підтверджено факт роботи лише 03 роки 05 місяців 26 днів з необхідних 4 роки, а тому у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-XII.
Однак, суд не погоджується із такою позицією ГУ ПФУ у Львівській області щодо обрахунку періоду проживання (роботи) позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю, що дає право на зниження пенсійного віку, з огляду на таке.
Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (частина 3 статті 65 Закону №796-XII).
При цьому, згідно п.п.2,6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 (чинного на час видачі позивачу посвідчення 27.06.1994 (а.с.49) далі Порядок №501) було визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції від 19 грудня 1991 р. із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 р.), іншими актами законодавства України (п.2).
Зазначене кореспондується зі змістом частини 3 статті 65 Закону №796-ХІІ.
Згідно із п.6 Порядку №501 громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В (п.6).
Пунктом 10 Порядку №501 встановлено, що посвідчення видаються особам, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).
Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №51 передбачено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.
На підставі зазначеного, питання проживання позивачем не менше чотирьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні їй статусу потерпілої особи. Відтак доводи відповідача про те, що у позивача відсутня достатня кількість років (не менше 4роки) проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 є необґрунтованими.
Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 26.07.2023 у справі №460/2589/20, що враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
Суд відмічає, що довідкою від 15.06.2023 №18-13/3-179, виданої Ямпільською селищною радою Сумської області, підтверджується факт реєстрації та проживання позивача в селі Степне більше чотирьох років станом на 01.01.1993, що є зоною посиленого радіоекологічного контролю, оскільки факт проживання особи на території зони посиленого радіоекологічного контролю засвідчує виключно довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.
Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), підтриманою у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №460/2589/20.
Серед іншого, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 по справі №569/7589/17 (№14-560цс18) зазначалось: «Таким чином, право на пенсію відповідно до Закону № 796-XII мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17 Верховний Суд сформував висновок, згідно якого виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.
Зважаючи на відсутність доказів факту постійного проживання та (або) роботи позивачки в зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту Чорнобильської катастрофи (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, права на початкову величину зниження пенсійного віку позивачка не має. Зниження пенсійного віку має відбуватись у загальному порядку - на 1 рік за 3 роки проживання (роботи), але не більше 5 років.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постановах, у тому числі на які посилається і відповідач, зокрема, від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 05 червня 2018 року у справі №565/841/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17.
Враховуючи наявність у позивачки посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт реєстрації та проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю більше 15 років, у тому числі не менше чотирьох років станом на 01.01.1993, беручи до уваги, що відповідно до ст.55 №796-ХІІ для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю вік виходу на пенсію зменшується, зокрема, додатково на 1 рік за 3 роки проживання/роботи, але не більше 5 років, а з заявою про призначення пенсії за віком позивач звернулась після того, як їй виповнилось 56років, суд погоджується з доводами позивача про наявність у неї права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ (5 років за 15 повних років проживання).
Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Отже, оскільки право позивача на переведення на інший вид пенсії порушило ГУ ПФУ у Львівській області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.
Відтак, вимоги про зобов`язання вчинити дії саме ГУ ПФУ в Сумській області задоволенню не підлягають.
Щодо дати переведення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно із ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Як встановлено судом з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-XII позивач звернулася після досягнення 55 років, - 16.06.2023, тобто в 56років. Таким чином, суд визнає, що орган Пенсійного фонду має призначити пенсію позивачу з 16.06.2023 - з дня подання заяви про переведення на інший вид пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що саме рішення ГУ ПФУ у Львівській області стало підставою для звернення позивача з цим позовом, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме вказаного відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1073,60грн. згідно квитанції (а.с.6).
При цьому, посилання ГУ ПФУ у Львівській області у відзиві щодо стягнення судового збору на ст.73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині використання коштів Пенсійного фонду, не приймається судом до уваги, оскільки вказана обставина не звільняє суд від вирішення в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розподіл судових витрат та стягнення саме з відповідача - суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань витрати, у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з 16.06.2023 на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII, та здійснити з 16.06.2023 перерахунок та виплату їй пенсії, з урахуванням проведених виплат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1073грн.60коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2024.

Суддя І.Г. Шевченко