Справа № 607/5543/24
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12.04.2024 Справа №607/5543/24 Провадження №2-а/607/155/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Снітинського Б.Є.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 05.03.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти УПП в Тернопільській області Пилипчуком Р.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1587764, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач зазначив, що відповідно до змісту вказаної постанови йому інкримінується те, що 05.03.2024 на вул. І.Мазепи, 28 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot», моделі «308», державний номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, не обладнаним технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки обставини, які відображені у даній постанові, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджені належними доказами. Позивач зазначив, що дійсно керував транспортним засобом, однак вказав, що засобами зв`язку під час руху транспортним засобом не користувався.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1587764 від 05.03.2024, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

18.03.2024 відкрите провадження у справі, призначене судове засідання на 27.03.2024, визначений відповідачу строк для подання відзиву.

21.03.2024 відповідач подав відзив, в якому позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки 05.03.2024 о 09 год. 10 хв. на вул. І.Мазепи, 28 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot», моделі «308», державний номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці. Відповідач зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований на відеозаписі з автомобільного реєстратора службового автомобіля патрульної поліції. На думку відповідача, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та винесена з урахуванням об`єктивних обставин справи.

27.03.2024 судовий розгляд справи не відбувався у зв`язку із зайнятістю головуючої судді Марциновської І.В. в іншому провадженні. Судове засідання призначене на 12.04.2024.

У судовому засіданні 12.04.2024 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Снітинський Б.Є. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні 12.04.2024 представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд установив, що 05.03.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти УПП в Тернопільській області Пилипчуком Р.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1587764. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що 05.03.2024 о 09 год. 10 хв. на вул. І.Мазепи, 28 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом марки «Peugeot», моделі «308», державний номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, не обладнаним технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

Так, згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що під час керування транспортним засобом безпосередньо під час руху не спілкувався по мобільному телефону, тримаючи його у руці.

На спростування доводів позивача та на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідач надав відеозаписи з автомобільного реєстратора службового автомобіля поліції (назва файлу «Федорчук автореєстратор») та з нагрудної камери патрульного поліцейського № 475271 (назва файлу «Федорчук»).

Так, з відеозапису з автомобільного реєстратора службового автомобіля поліції вбачається рух керованого позивачем транспортного засобу. Однак з даного відеозапису неможливо беззаперечно встановити, чи мало місце під час такого керування користування позивачем засобами зв`язку, оскільки через погодні умови, а саме через попадання сонячних променів на автомобіль позивача не вбачаються обставини, які мали місце усередині транспортного засобу, у тому числі чи користувався позивач засобом зв`язку, тримаючи його у руці.

Указані обставини позбавляють суд можливості достеменно встановити факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Інші докази на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не надані.

Більше того з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського № 475271 вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 зазначив, що під час керування транспортним засобом не розмовляв по мобільному телефону, а навпаки відхилив вхідний дзвінок. Крім цього, позивач зазначив, що його автомобіль обладнаний технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, а саме пристроєм «Блютуз». Оцінка таким обставинам в оскаржуваній постанові не надана, що свідчить про неповне з`ясування патрульним поліцейським обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд зауважує, що навіть визнання особою винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення саме по собі без надання інших достатніх та належних доказів не може підтверджувати вчинення такого правопорушення.

Також надані суду докази не дають можливості встановити місце події, оскільки у постанові зазначено, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , однак докази на підтвердження цих обставин до постанови не додані (зокрема, наказ про місце патрулювання екіпажу поліції тощо). При цьому сама постанова винесена на вул. Львівській у м. Тернополі та позивач також вказував патрульному поліцейському, що телефонний дзвінок відхилив, рухаючись на вул. Львівській.

Так, у силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що сама по собі постанова від 05.03.2024 без інших достатніх доказів не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1587764 від 05.03.2024 є такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що суд дійшов переконання про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови через недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, то є усі правові підстави для закриття справи про це адміністративне правопорушення.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11.03.2024. Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 122, 245, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1587764 від 05.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Снітинський Богдан Євгенович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська