Справа № 127/5609/24
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5609/24
Провадження № 2-а/127/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ЕНА № 1403948 від 08.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП у Вінницькій області, про скасування постанови серії ЕНА № 1403948 від 08.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

08 лютого 2024 року, інспектором відділення поліції № 3 (смт. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Салій А.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1403948, про те, що 08.02.2024 о 20:24год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВМW X7» р/н НОМЕР_1 у м. Іллінці по вул. Незалежності здійснив обгін ближче ніж за 50м перед пішохідним переходом у населеному пункті, при цьому не ввімкнув аварійну сигналізацію п.п. 9.9(б) ст. 125 КУпАП, чим порушив п. 14.6 ПДР - порушено правило обгону, заборона обгону на пішохідному переході, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510,00грн.

Так, під час руху у м. Іллінці, ОСОБА_1 було здійснено об`їзд поліцейського автомобіля, який їхав зі швидкістю не більше 30 км/год., тобто об`їзд перешкоди здійснено виключно з дотриманням Правил дорожнього руху у дозволеному місці та на відстані більш як 50 метрів до пішохідного переходу.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнала винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою суду від 06.03.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.03.2024, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з диском відеофіксацією скоєного правопорушення. З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 08.02.2024 о 20:24 в м. Іллінці, Вінницький район, Вінницька область, по вул. Незалежності (Кірова) водій ОСОБА_1 керуючи тз марки «ВМW X7» р/н НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50м перед пішохідним переходом у населеному пункті, при цьому не вімкнув аварійну сигналізацію п.п. 9.9(б) ст. 125 КУпАП та п. 14.6(в) ПДР, на підставі чого інспектором відділення поліції № 3 (смт. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Салій А.О. винесено посиан6ову серії ЕНА № 1403948 від 08.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн.

Крім того, ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення підтверджується складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

На підставі вищевикладеного, представник ГУНП у Вінницькій області Ільяшова Вікторія просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.02.2024 інспектором відділення поліції № 3 (смт. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Салій А.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1403948, про те, що 08.02.2024, о 20:24год. в м. Іллінці, Вінницький район, Вінницька область, по вул. Незалежності (Кірова) водій ОСОБА_1 керуючи тз марки «ВМW X7» р/н НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50м перед пішохідним переходом у населеному пункті, при цьому не вімкнув аварійну сигналізацію п.п. 9.9(б) ст. 125 КУпАП, чим порушив п. 14.6.в. ПДР - порушення правил обгону, заборона обгінну на пішохідному переході, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Статтею 125 КУпАП, передбачено інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Згідно п. 9.9(б) ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною другою ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 14.6(в) ПДР України, обгін заборонено: в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення представник відповідача надав суду відеозапис з бодікамери інспектора, з якого судом встановлено, що на відео зафіксовано, як інспектор поліції підходить до транспортного засобу, а далі розмова водія з інспектором поліції. Тобто, відеозапис не містить чіткої фіксації адміністративного правопорушення, а тільки процес оформлення правопорушення після зупинки транспортного засобу. При цьому, відповідачем не наведено обставин "здійснення обгону ближче ніж за 50м перед пішохідним переходом у населеному пункті", не зазначено, чому інспектор поліції прийшов до такого висновку та на підставі яких фактичних даних, що дало б підстави для твердження про порушення вимог п. 14.6.в ПДР.

Отже, з наданих доказів представником відповідача, неможливо встановити, що водій ОСОБА_1 порушив п. 14.6.в ПДР, оскільки відповідних доказів суду не надано та у відзиві на адміністративний позов не зазначено, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1403948.

Таким чином, відеоінформація, яка відображена на вказаному відеозаписі не доводить факту вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За наведеного суд вважає, що при винесенні зазначеної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Отже, відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 14.6.в Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1403948 від 08.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, (, місто Вінниця, вулиця Театральна, 10, 21050).

Суддя