Справа № 300/538/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2024 р. справа № 300/538/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також, - позивач, ОСОБА_1 ), 25.01.2024 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.10.2023 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком. При цьому до заяви подано пакет оригіналів документів про його стаж роботи та заробітну плату. Пенсія за віком призначена відповідачем з 15.12.2023. Однак, пенсійний органом при призначенні пенсії не враховані періоди роботи 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 06.09.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.37-38).
Представником відповідача надано відзив на позов, який надійшов на адресу суду 19.02.2024, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що при обчисленні загального стажу роботи позивача не було враховано період роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996, оскільки дата видачі трудової книжки НОМЕР_1 від 07.05.1984 не співпадає з початком періодів роботи (а.с.42-45).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При обчисленні загального стажу роботи позивачу не було враховано період роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996, оскільки дата видачі трудової книжки НОМЕР_1 від 07.05.1984 не співпадає з початком періодів роботи.
Позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Тобто, положення цього Закону є пріоритетними в питаннях виплати пенсій.
Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 (далі Закон №1788), особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Таким чином, як встановлено матеріалами справи, позивач на час звернення до пенсійного органу мав вік 60 років; страховий стаж не менше 30 років, з 06.09.2023 йому призначено пенсію за віком.
Щодо не зарахування періодів роботи до загального страхового стажу згідно записів трудової книжки з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996, то суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка або інші довідки, що підтверджують період роботи, а також довідки про заробітну плату.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08 2019 у справі №563/1314/16-а.
Згідно відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 07.05.1984, копія якої наявна в матеріалах справи, містяться такі записи №1-9:
- з 22.06.1981 - прийнятий на роботу кіномеханіком с. Замулинці Коломийської дирекції районної кіномережі (запис зроблений на підставі наказу №46 від 22.06.1981);
- 14.10.1981 - звільнений з роботи у зв`язку з призовом на військову службу в Армію (запис зроблений на підставі наказу №86 від 14.10.1981);
- 19.10.1981 - призов на дійсну військову службу (військовий квиток НОМЕР_3
- 01.11.1983 - звільнений в запас.
- 11.11.1983 - прийнятий на роботу фільмопровірщиком райкіномережі (наказ №89 від 10.11.1983;
- 05.12.1983 - переведений кіномеханіком кіноустановки с. Замулинці (наказ №93 від 05.12.1983;
- 01.10.1990 - переведений кіномеханіком кіноустановки с. Семаківці (наказ №62 від 01.10.1990);
- 18.06.1996 - призначений на посаду кіномеханіка (наказ №23 від 18.06.1996;
- 08.09.2000 - звільнений від обов`язків кіномеханіка села Замулинці (наказ №33 від 08.09.2000) (а.с.14-18).
На підтвердження спірних періодів роботи надано:
- копію наказу №46 від 22.06.1981 про прийняття на роботу кіномеханіком, виданого Архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Д-80 від 16.10.2023;
- копію наказу №89 від 10.11.1983 про призначення фільмопровірщиком Коломийської дирекції районної кіномережі, виданого Архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Д-81 від 16 10 2023;
- копію наказу №93 від 05.12.1983 про призначення на посаду кіномеханіка з посади фільмоперевірника с. Замулинці, виданого Архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Д-82 від 16.10.2023;
- копію довідки про нарахування заробітної плати за 1983, 1989-1991 роки, виданої Архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Д-91 від 06.12.2023;
- копію довідки про нарахування заробітної плати за 1992-1995 роки, виданої Архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації №04-01/Д-92 від 06.12.2023 (а.с.19-29).
У спірний період була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.
Відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20,06.1974 № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається, в графі 3 розділу Відомості про роботу у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифнокваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
У спірному випадку, записи № 1-9 про період роботи позивача в Коломийській дирекції районної кіномережі (відділ культури, молоді та спорту Коломийської РДА) у трудовій книжці здійснено відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, оскільки містить всю необхідну Інформацію, а саме: дату прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, посада, на яку було прийнято позивача, а також зазначено на підставі якого документу позивач прийнятий на роботу.
Також, спірні періоди роботи, окрім записів трудової книжки, підтверджено уточнюючими довідками (наказами про прийняття (переведення) та довідками про нарахування заробітної плати, виданих архівною установою.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що записи трудової книжки ,№ 1-9 про період роботи позивача в Коломийській дирекції районної кіномережі (відділ культури, молоді та спорту Коломийської РДА) зроблено не позивачем, а відповідальною особою роботодавця.
Водночас Інструкція № 162 не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.
Отже, в трудовій книжці позивача містяться усі необхідні та оформлені належним чином записи про займану посаду і період виконуваної роботи, що зараховуються до загального страхового стажу при обрахунку пенсії за віком.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 №687/975/17.
Така правова позиція Верховного Суду відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Щодо періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996 згідно відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 07.05.1984 - записи в трудовій книжці здійснено відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, є чіткими та однозначними, оскільки містить всю необхідну інформацію, а саме, дату прийняття на роботу, найменування підприємства, де я працював, посада, на яку було прийнято, дату звільнення, підстави внесення таких записів, відтиски печаток та підпис відповідальної особи роботодавця.
Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Таким чином, я не можу нести відповідальність за неналежне внесення роботодавцем до моєї трудової книжки записів про роботу.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Однак, органом Пенсійного фонду України не здійснено дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що спірні періоди роботи позивача повинні бути враховані при обрахунку стажу при призначенні пенсії на підставі наданої ним трудової книжки та підтверджуючих довідок.
За вказаних обставин, неврахування спірних періодів роботи до загального страхового стажу при обрахунку пенсії за віком органом Пенсійного фонду України є надмірним формалізмом, наслідком чого стало порушення конституційного права позивача на соціальний захист у формі отримання пенсії за віком відповідного розміру.
За наявності сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періодів роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.
Таким чином, відповідач своїми протиправними діями порушив право позивача на призначення пенсії, на яку правомірно очікував.
З огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів у трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки.
Зрештою, в разі виникнення у відповідача будь-яких сумнівів щодо певного періоду роботи, пенсійний орган міг витребувати первинні документи за цей період.
В даному випадку, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 07.05.1984 є записи щодо періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996, які дають можливість встановити періоди трудової діяльності та які мали бути враховані до страхового стажу при обрахунку пенсії за віком.
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 06.09.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №43 від 22.01.2024.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.06.1981 по 18.10.1981, з 11.11.1983 по 15.01.1984 та з 16.12.1988 по 17.06.1996.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.