Справа № 560/1886/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1886/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

10 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-209 від 07.07.2020, яким нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 23556,59 грн та податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0047764- 2405-2209 від 01.03.2021, яким нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 24439,56 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що будівля на яку нараховані податкові зобов`язання згідно спірних податкових повідомлень-рішень не є об`єктом оподаткування.

Так, актом обстеження комісії в складі депутатів Завальської сільської ради від 12.08.2016 встановлено, що будівля - нерухоме майно, на яке нараховано податок, відсутня та рекомендувала зняти з відповідної реєстрації та припинити право власності на вказане майно. Висновком про вартість майна №615-08/11 від 03.08.2011 приватного підприємця ОСОБА_2 встановлено, що технічний стан непридатний знос (89,2 %). Відповідно до довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ від 26.04.2021 №619, виданої КП "Кам`янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації" нежитлова будівля майстерня з прибудовою, площею 504,5 кв.м„ знесена повністю, споруда відсутня. 20.09.2021 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності об`єкт знищений.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що станом на дату формування податкових повідомлень-рішень згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності позивачки перебувала нежитлова будівля загальною площею 564,5 кв.м., що розташована за адресою с. Вітківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. відомості про знищення такої будівлі внесені 23.09.2021. Вказує, що Податковий кодекс України не містить норм щодо припинення виконання податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нерухомості у зв`язку з реконструкцією, простоєм тощо, тому за такі будівлі податок сплачується на загальних підставах.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 28 лютого 2008 року зареєстроване право власності позивачки на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 564,5 кв.м., 23.09.2021 внесені відомості про знищення вказаної будівлі.

На підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірними податковими повідомленнями рішеннями форми "Ф" № 0-209 від 07.07.2020 та № 0047764- 2405-2209 від 01.03.2021 відповідач визначив грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в сумі 23556,59 грн та 24439,56 грн за 2019 рік та 2020 рік відповідно.

Позивач не погодилась із вказаними рішеннями та звернулась до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право власності на нежитлову будівля за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 564,5 кв.м. припинене у вересні 2021 року, то за період 2019 року та 2020 року позивачка зобов`язана сплатити податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Позивачем не надані докази, які підтверджують, що вказана нежитлова будівля не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно за 2019 і 2020 роки.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 226.2 статті 226 ПК України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно:

а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);

б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;

в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;

г) гуртожитки;

ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад;

е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках;

є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B - F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;

и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;

і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;

ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та параолімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Приписами абзацу третього частини п`ятої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Відповідно до статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Апеляційний суд зазначає, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач була власником нежитлову будівля за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 564,5 кв.м. Припинення власності позивача на вказану будівлю зареєстроване 23.09.2021.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що вказана будівля відносилась до об`єктів, вказаних у підпункті 266.2.2 пункту 226.2 статті 226 ПК України.

Позивачем не надані докази, які підтверджують, що вказана нежитлова будівля не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно за 2019 і 2020 роки.

За змістом пункту 5 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 № 127, встановлення будинків, господарських будівель та споруд наявності, визначення їх фактичної площі та об`єму, огляду та опису наявних конструктивних елементів об`єктів, встановлення наявності змін у їх плануванні та складі та визначення фізичного зносу конструктивних елементів об`єктів здійснюється шляхом проведення технічної інвентаризації зазначених об`єктів в порядку, визначеному цією Інструкцією.

Тому, висновок приватного підприємця ОСОБА_2 про вартість майна №615-08/11 від 03.08.2011 та його технічний стан (знос 89,2 %) та Акт обстеження від 12.08.2016, складений комісією в складі депутатів Завальської сільської ради не є належними доказами протиправності податкових повідомлень-рішень № 0-209 від 07.07.2020 та № 0047764- 2405-2209 від 01.03.2021.

Згідно з Довідкою-характеристикою з інвентаризаційної справи МБТІ від 26.04.2021 №619, виданої КП "Кам`янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації", нежитлова будівля майстерня з прибудовою, площею 564,5 кв.м знесена.

Зазначена довідка слугувала підставою для припинення права власності позивачки на вказаний об`єкт шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак така довідка не спростовує того, що позивач була власником вказаної будівлі у 2019 та 2020 роках.

Таким чином, вказана нежитлова будівля була об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно за 2019 і 2020 роки, що свідчить про правомірність нарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 та 2020 роки на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-209 від 07.07.2020 та № 0047764- 2405-2209 від 01.03.2021, а отже й про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування таких рішень.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.