Справа № 140/47/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/47/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.07.2021 №Ф-7301-13 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 24725,87 грн; зобов`язання виключити із облікових даних платника податків ОСОБА_1 дані про заборгованість зі сплати ЄСВ для осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в розмірі 23896,63 грн (код платежу ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 10.05.2002 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків і єдиного соціального внеску.

З 01.07.2002 позивач зареєстрований платником єдиного податку третьої групи спро щеної системи оподаткування (ставка податку 5%), що підтверджується свідоцт вом Серії НОМЕР_1 від 21.06.2002, а з 01.01.2016 включений до Реєстру платників єдиного податку, що підтверджується копією витягу з ре єстру платників єдиного податку №2092 від 02.12.2016.

18.12.2008 позивачу видане свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за №404. 13.03.2013 позивач отримав свідоцтво за №364 про право на зайняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

18.03.2013 ОСОБА_1 звернувся до Луцької ОДПІ із заявою про взяття його на облік як самозайнятої особи. 10.04.2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 видала довідку за формою 4-ОПП №27 про взяття позивача на облік як фізичної особи-підприємця, адвоката та арбітражного керуючого.

Крім того, з 26.05.2020 позивач офіційно працевлаштований на ТОВ «Товіс-Транс-Надра» на по саду юрисконсульта, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , а відтак з 26.05.2020 по даний час єдиний соціальний внесок за нього сплачує роботодавець.

Позивач зазначив, що з ІТС ДПС України «Електронний кабінет» дізнався, що за ним як платником податків рахується забор гованість в сумі 23 896,63 грн по сплаті єдиного соціального внеску для осіб, які проводять незалежну професійну діяльність за кодом платежу 71040000. При цьому, письмової вимоги про необхід ність сплати вказаного грошового зобов`язання на його поштову адресу або ж у ІТС «Електронний кабінет» не надходило.

На адвокатський запит представника позивача з проханням повідомити підставу та період нарахування зазначеної суми боргу надійшла відповідь №17473/6/03-20-24-06-06 від 22.12.2023 у якій відповідач повідомив, що в інтегрованій картці обліковується нарахування єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю і як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність; в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 по коду пла тежу 71040000 (єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять не залежну професійну діяльність) станом на 22.12.2023 обліковується заборгова ність в сумі 23 896,63 грн. Крім того, відповідачем було надано оскаржувану вимогу від 13.07.2021 №Ф-7301-13 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на суму 24725,87 грн.

Позивач вважає вимогу ГУ ДПС у Волинській області від 13.07.2021 №Ф-7301-13 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що згідно з п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4); особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5).

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що особи, зазначені у пункті 5 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за умови взяття їх на облік фізичних осіб - підприємців та провадження ними одного виду діяльності одночасно як осіб, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, особа, яка провадить незалежну професійну діяль ність (зокрема діяльність адвоката або арбітражного керуючого), вважається самозайнятою особою і є платником ЄСВ лише за умови, що така особа не є най маним працівником або фізичною особою - підприємцем в межах такої незалежної професійної діяльності.

Види економічної діяльності позивача як фізичної особи-підприємця повні стю співпадають із діяльністю адвоката/арбітражного керуючого.

Позивач вказує, що ним, як фізичною особою-підприємцем, самостійно до лютого 2020 року включно у визначеному законом розмірі та своєчасно було сплачено єдиний внесок. Це підтверджується індивідуальними ві домостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного ре єстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7. За таких умов, вимога про сплату єдиного внеску, як особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність не відповідає положенням закону, оскільки у нього як у самозайнятої особи, відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску.

У період з березня по травень 2020 року позивач був звільнений від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, оскільки відповідно до п. 910 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за пері оди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе.

Тобто, з березня по травень 2020 року включно, позивач не мав обов`язку сплачувати єдиний внесок як самозайнята особа.

Починаючи з травня 2020 року єдиний внесок за позивача сплачується роботодавцем, з яким він перебуває у трудових відносинах.

Виходячи з вищенаведеного, вважає, що сплата боргу в розмірі 24 725,87 грн призведе до подвійного стягнення єдиного внеску, що є неправомі рним.

З наведених підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 08.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позов від 26.01.2024 просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 10.05.2002 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно рішення Волинської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №5/92 від 18.12.2008 позивачу було видано свідоцтво №404 про право на зайняття адвокатською діяльністю. 13.03 2013 позивач отримав свідоцтво №364 про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно бази даних ІКС «Податковий блок» ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку з 10.05.2002 по даний час. З 01.01.2012 позивач обрав спрощену систему оподаткування 3 група (ставка податку 5%). Одночасно ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність - адвокат з 10.04.2013, арбітражний керуючий з 10.04.2013.

В інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок для фізичних осіб - підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) станом на 22.12.2023 обліковується заборгованість в сумі 23896,63 грн, яка виникла внаслідок щоквартальних нарахувань за період з 2018 по 2021 роки.

Позивачем не надано до податкових органів доказів щодо сплати за нього ЄСВ роботодавцем.

Вказав, що статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено коло платників єдиного внеску, до яких, зокрема, належать особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську діяльність. Цим же Законом визначено обов`язок своєчасного нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску. Крім того, з 01.01.2017 набув чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким внесені зміни до Закону №2464-VI. Відповідно до вказаних змін фізичні особи-підприємці та самозайняті особи, незалежно від того отримують вони дохід чи ні, зобов`язані сплачувати єдиний соціальний внесок, мінімальний розмір якого з 01.01.2017 становить 704,00 грн, з 01.01.2018 819,06 грн, з 01.01.2019 918,06 грн, з 01.01.2020 1039,06 грн, з 01.09.2020 1100,00 грн, з 01.01.2021 1320,00 грн, з 01.12.2021 1430,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, на адресу ФОП ОСОБА_1 , на підставі даних ІКС «Податковий блок», ГУ ДПС у Волинській області були сформовані та надіслані наступні вимоги про сплату боргу (недоїмки):

04.02.2019 за № Ф 639-55 на суму 17222,66 грн, 07.11.2019 за № Ф 639-55 на суму 17207,15 грн, 13.02.2020 за № Ф 639-55 на суму 17201,33 грн, 13.07.2021 за № Ф 7301-13 на суму 24725,87 грн (станом на 31.01.2021).

Дані вимоги були повернуті поштовою службою на адресу ГУ ДПС у Волинській області «за закінченням встановленого терміну зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою».

Підпунктом 2 п. 1 ст. 7 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Виявлення факту своєчасно не нарахованих та не сплачених платником сум єдиного внеску є підставою для ГУ ДПС у Волинській області для обчислення на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів суми єдиного внеску, яка зазначається у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Представник відповідача вважає, що вимога ГУ ДПС у Волинській області від 13.07.2021 №Ф-7301-13 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску сформована правомірно у зв`язку із невиконанням позивачем обов`язку зі сплати єдиного внеску у строки, встановлені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

У поданих до суду 08.04.2024 поясненнях представник відповідача додатково зазначив, що ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем самостійно подано звіт та нараховано ЄСВ за 2017 рік у розмірі 8448,00 грн. Як самозайнятою особою звіт за 2017 рік подано без нарахувань ЄСВ.

Внаслідок поданих ОСОБА_1 звітів, відповідачем проведено нарахування ЄСВ позивачу як фізичній особі - підприємцю за 2017 рік: 19.04.2017 - за І квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн, 19.07.2017- за II квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн, 19.10.2017 - за ІІІ квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн, 19.01.2018 - за ІV квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн. А також, 02.05.2018 - за 2017 рік податковим органом позивачу як самозайнятій особі нараховано ЄСВ в сумі 8448,00 грн.

Позивачем, як фізичною особою - підприємцем самостійно подано звіт та нараховано ЄСВ за 2018 рік на суму 9828,72 грн. Як самозайнятою особою звіт за 2018 рік подано без нарахувань ЄСВ.

Внаслідок поданих позивачем звітів, відповідачем проведено нарахування ЄСВ позивачу як фізичній особі - підприємцю за 2018 рік: 19.04.2018 - за І квартал 2018 року в сумі 4914,36 грн, 19.07.2018 - за ІІ квартал 2018 року в сумі 4914,36 грн, 19.10.2018 - за III квартал 2018 року в сумі 4914,36 грн, 21.01.2019 - за VI квартал 2018 року в сумі 4914,36 грн. Крім того, податковим органом позивачу як самозайнятій особі за 2018 рік нараховано ЄСВ в сумі 9828,72 грн.

Позивачем, як фізичною особою - підприємцем самостійно подано звіт та нараховано ЄСВ за 2019 рік на суму 11016,72 грн. Як самозайнятою особою звіт за 2019 рік подано без нарахувань ЄСВ.

Внаслідок поданих позивачем звітів, відповідачем проведено нарахування ЄСВ позивачу як фізичній особі - підприємцю за 2019 рік: 19.04.2019 - за І квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн, 19.07.2019 - за ІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн, 21.10.2019 - за III квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн, 20.01.2020 - за VI квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн. Податковим органом позивачу як самозайнятій особі за 2019 рік нарахування ЄСВ не проводилось.

Позивачем, як фізичною особою - підприємцем самостійно подано звіт та нараховано ЄСВ за 2020 рік на суму 9595,30 грн. Як самозайнятою особою звіт за 2020 рік подано без нарахувань ЄСВ.

Внаслідок поданих позивачем звітів, відповідачем проведено нарахування ЄСВ позивачу як фізичній особі - підприємцю за 2020 рік: 21.04.2020 - за І квартал 2020 року в сумі 2078,12 грн, 20.07.2020 - за ІІ квартал 2020 року в сумі 1039,06 грн, 19.10.2020 - за III квартал 2020 року в сумі 3178,12 грн, 19.01.2021 - за VI квартал 2020 року в сумі 3300,00 грн. Податковим органом позивачу як самозайнятій особі за 2019 рік нарахування ЄСВ не проводилось.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відмовлено.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 10.05.2002 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків та єдиного соціального внеску, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами діяльності згідно КВЕД є: 69.10 - діяльність у сфері права; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності і права (а.с.13).

З 01.07.2002 позивач зареєстрований платником єдиного податку ІІІ групи спро щеної системи оподаткування (ставка податку 5%), що підтверджується свідоцт вом Серії НОМЕР_1 від 21.06.2002, а з 01.01.2016 включений до Реєстру платників єдиного податку, що підтверджується копією витягу з ре єстру платників єдиного податку №2092 від 02.12.2016 (а.с.14-15).

Згідно з рішенням Волинської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №5/92 від 11.12.2008, ОСОБА_1 видано Свідоцтво №404 від 18.12.2008 про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.16).

13.03.2013 позивач отримав свідоцтво №364 про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с.17).

18.03.2013 позивачем до ГУ ДФС у Волинській області подано заяву форми №5-ОПП про реєстрацію його самозайнятою особою, яка має намір проводити незалежну професійну діяльність в галузі права (адвокатська діяльність та арбітражний керуючий) (а.с.18), за результатами розгляду якої 10.04.2013 Луцька ОДПІ видала довідку за формою №4-ОПП №27 про взяття на облік платника податків як фізичної особи-підприємця, адвоката та арбітражного керуючого (а.с.19).

З ІТС ДПС України «Електронний кабінет» позивач дізнався, що за ним, як платником податків, рахується забор гованість в сумі 23 896,63 грн по сплаті єдиного соціального внеску за кодом платежу 71040000.

На адвокатський запит представника позивача адвоката Мартинюк О.І. від 19.12.2023 щодо інформації по СГД ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Волинській області листом №17473/6/03-20-24-06-06 від 22.12.2023 повідомило, що в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 обліковується нарахування єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю і як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність; в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 по коду пла тежу 71040000 (єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять не залежну професійну діяльність) станом на 22.12.2023 обліковується заборгова ність в сумі 23 896,63 грн (а.с.34-37).

Згідно наданих до матеріалів справи облікових даних автоматизованої інформаційної системи податкового органу Податковий блок, станом на 31.01.2021 заборгованість позивача з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (код класифікації доходів бюджету 71040000) становила 24725,87 грн, яка виникла внаслідок щоквартальних нарахувань за 2017-2020 роки, а саме:

За 2017 рік:

19.04.2017 - за І квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн;

19.07.2017- за II квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн;

19.10.2017 - за ІІІ квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн;

19.01.2018 - за ІV квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн.

02.05.2018 за 2017 рік в сумі 8448,00 грн;

За 2018 рік:

19.04.2018 за І квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

19.07.2018 за ІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

19.10.2018 за ІІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

21.01.2019 за ІV квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

19.04.2018 за І квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

19.07.2018 за ІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

19.10.2018 за ІІІ квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

21.01.2019 за ІV квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;

За 2019 рік:

19.04.2019 за І квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн;

19.07.2019 за ІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн;

21.10.2019 за ІІІ квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн;

20.01.2020 за ІV квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн;

За 2020 рік:

21.04.2020 за І квартал 2020 року в сумі 2078,12 грн;

20.07.2020 за ІІ квартал 2020 року в сумі 1039,06 грн;

19.10.2020 за ІІІ квартал 2020 року в сумі 3178,12 грн.

19.01.2021 - за VI квартал 2020 року в сумі 3300,00 грн (а.с.130-163).

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по коду пла тежу 71040000 (єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять не залежну професійну діяльність), у 2017 та 2018 роках відповідач одночасно проводив нарахування Єдиного соціального внеску позивачу як фізичній особі-підприємцю і як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність (адвокатська діяльність та арбітражний керуючий) (а.с.130-145).

Разом з тим, з доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що позивачем як фізичною особою-підприємцем за 2017-2020 роки подавались річні звіти про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до яких ним самостійно визначена сума доходу та сума єдиного внеску (22%), яка підлягає сплаті, а саме: за 2017 рік у розмірі 8448,00 грн, за 2018 рік у розмірі 9828,72 грн, за 2019 рік у розмірі 11016,72 грн, за 2020 рік у розмірі 9595,30 грн (а.с.130-163).

Крім того, як вбачається з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по коду пла тежу 71040000 (єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять не залежну професійну діяльність), позивач, як фізична особа-підприємець сплачував самостійно нараховані суми єдиного внеску за 2017-2020 роки: за 2017 рік у розмірі 8460,00 грн; за 2018 рік у розмірі 9859,06 грн; за 2019 рік у розмірі 11038,06 грн; за 2020 рік (січень-лютий 2020 року) у розмірі 2080,00 грн (а.с.130-163).

13.07.2021 ГУ ДПС у Волинській області сформувало та надіслало ОСОБА_1 оскаржувану вимогу №Ф-7301-13 про сплату боргу (недоїмки) станом на 31.01.2021 в сумі 24725,84 грн зі сплати єдиного внеску відповідно до статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та даних інформаційної системи податкового органу (а.с.46). Вказана вимога включає нарахування позивачу ЄСВ за 2017-2020 роки в сумі 57165,46 грн зменшене на часткову сплату в сумі 31789,12 грн та переплату станом на 01.01.2017 в сумі 659,71 грн.

Оскаржувана вимога були повернута на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47-48).

Також з наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що позивач з 26.05.2020 працевлаштований на ТОВ «Товіс-Транс-Надра» на по саді юрисконсульта. Вказана обставина підтверджується також записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с.20-27,50-52).

За період з 26.05.2020 по 30.09.2023 позивачу роботодавцем нараховувалась та виплачувалась заробітна плата з якої сплачувався ЄСВ.

Вважаючи вимогу про сплату (боргу) недоїмки від 13.07.2021 №Ф-7301-13 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI). Відповідно до частини першої статті 2 даного Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

За приписами частини четвертої статті 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 14 Закону №2464-VI податкові органи зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Як визначено частиною першою статті 3 вказаного Закону, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Приписами пунктів 3, 10 частини першої статті 1 Закону №2464-VI надано визначення таким поняттям: застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ до платників єдиного внеску віднесено також фізичних осіб - підприємців, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Позивач з 10.05.2002 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, та був платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ.

18.03.2013 позивачем до ГУ ДФС у Волинській області подано заяву форми №5-ОПП про реєстрацію його самозайнятою особою, яка має намір проводити незалежну професійну діяльність в галузі права (адвокатська діяльність та арбітражний керуючий), за результатами розгляду якої 10.04.2013 Луцька ОДПІ видала довідку за формою №4-ОПП №27 про взяття на облік платника податків як фізичної особи-підприємця, адвоката та арбітражного керуючого.

Внаслідок таких дій відповідачем ОСОБА_1 додатково нараховувався єдиний внесок за 2017 рік на суму 8448,00 грн (по 704,00 грн за місяць) та за 2018 рік на суму 9828,72 грн (по 819,06 грн за місяць). Всього на суму 18 276,72 грн.

Як встановлено судом, в інтегрованій картці позивача проводилось нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі мінімального страхового внеску як фізичній особі - підприємцю та як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність наступним чином:

19.04.2017 - в розмірі 2112,00 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за I квартал 2017 року;

19.07.2017- в розмірі 2112,00 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за IІ квартал 2017 року;

19.10.2017 - в розмірі 2112,00 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за IІІ квартал 2017 року;

19.01.2018 - в розмірі 2112,00 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за ІV квартал 2017 року

02.05.2018 в розмірі 8448,00 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за 2017 рік.

19.04.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за I квартал 2018 року;

19.04.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за I квартал 2018 року;

19.07.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за IІ квартал 2018 року;

19.07.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за ІI квартал 2018 року;

19.10.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за III квартал 2018 року;

19.10.2018 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за III квартал 2018 року;

21.01.2019 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за IV квартал 2018 року;

21.01.2019 в розмірі 2457,18 грн єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за IV квартал 2018 року;

З наведеного слідує, що у 2017-2018 роках в інтегрованій картці відбувається одночасне нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску за двома підставами: як фізичній особі-підприємцю, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність за одним і тим же видом діяльності (діяльність у сфері права, консультування з питань комерційної діяльності й керування).

Однак, згідно з п.65.9 ст. 65 ПК України якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3 групи єдиного податку із зареєстрованим видом діяльності (діяльність у сфері права, консультування з питань комерційної діяльності й керування ) та сплачувати єдиний соціальний внесок один раз, а не в подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, як фізичною особою-підприємцем - на спрощеній системі оподаткування до контролюючого органу подавались звіти про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема за 2017- 2018 роки та відповідно проводилась сплата нарахованого єдиного внеску, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, відповідач протиправно нараховував ОСОБА_2 єдиний внесок під час перебування у статусі фізичної особи-підприємця та додатково єдиний внесок як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність у 2017-2018 роках на суму 18 276,72 грн.

Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №592-IX від 13.05.2020 статтю 4 доповнено частиною п`ятою такого змісту: особи, зазначені у пункті 5 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за умови взяття їх на облік фізичних осіб - підприємців та провадження ними одного виду діяльності одночасно як осіб, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті.

Щодо правомірності нарахування ГУ ДПС у Волинській позивачу єдиного соціального внеску за період червень-грудень 2020 року, суд зазначає наступне.

Предметом спору у цій частині є оцінка правомірності оскаржуваної вимоги з огляду на наявність у позивача як фізичної особи-підприємця обов`язку сплачувати єдиний внесок у мінімальному розмірі у той час, коли він був найманим працівником (з травня 2020 року) та його роботодавець сплачував за нього єдиний внесок у сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законом України від 06.12.2016 №1774- VIІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено низку змін до Закону № 2464, які набули чинності з 01.01.2017, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підриємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до абзацу першого пунктів 1, 2 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону N 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону № 2464).

Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Із врахуванням зазначеного мінімальний страховий внесок з 01 січня 2020 року становив 1039,06 грн на місяць (4723,00 грн х 22%, де 4723,00 грн розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2020 року), а з 01 вересня 2020 році становив 1100,00 грн на місяць (5000,00 грн х 22%, де (5000,00 грн розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 вересня 2020 року).

В той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом №2464-VI не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

З копії трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 01.04.1995 вбачається, що позивач з 26.05.2020 працює у ТОВ «Товіс-Транс-Надра» на по саді юрисконсульта. З індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що за період з 26.05.2020 по 30.09.2023 позивачу роботодавцем ТОВ «Товіс-Транс-Надра» щомісячно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата з якої сплачувались внески з ЄСВ у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску (а.с.20-27,50-52).

Разом з тим, з доданих до матеріалів справи відповідачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем у 2017-2020 роках до ГУ ДПС у Волинській області подавались річні звіти про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у яких позивач самостійно вказав суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок, та як наслідок суму нарахованого єдиного внеску (22%), що підлягає сплаті (а.с. 130-158).

Суд звертає увагу на ту обставину, що 08.02.2021 позивачем подано звіт у якому самостійно нараховано суми ЄСВ, які підлягають сплаті за 2020 рік у розмірі 9595,30 грн, зокрема: січень 2020 року в сумі 1039,06 грн, лютий 2020 року в сумі 1039,06 грн, березень 2020 року в сумі 00,00 грн, квітень 2020 року в сумі 00,00 грн, травень 2020 року в сумі 00,00 грн, червень 2020 року в сумі 1039,06 грн, липень 2020 року в сумі 1039,06 грн, серпень 2020 року в сумі 1039,06 грн, вересень 2020 року в сумі 1100,00 грн, жовтень 2020 року в сумі 1100,00 грн, листопад 2020 року в сумі 1100,00 грн, грудень 2020 року в сумі 1100,00 грн.

Відтак, позивачем як фізичною особою-підприємцем за 2020 рік показано дохід (у сумі 43615 грн) та самостійно задекларовано щомісячні суми ЄСВ, які підлягають сплаті (у загальному розмірі 9595, 30 грн) (а.с. 158).

З інтегрованої картки ОСОБА_1 вбачається, що позивач, як фізична особа-підприємець сплатив самостійно нараховані суми єдиного внеску за 2020 рік у розмірі 2080,00 грн (січень-лютий 2020 року). Однак, самостійно нараховані суми ЄСВ як фізичній особі-підприємцю у розмірі 7515, 30 грн є несплаченими.

Верховний Суд у постановах від 04.12.2019 (справа № 440/2149/19), від 23.01.2020 (справа №480/4656/18) сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Однак, обставини викладені у вищевказаних постановах Верховного Суду стосувалися сплати єдиного соціального внеску роботодавцем за особу, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує. Натомість, у справі, що розглядається позивач ОСОБА_1 у 2020 році (будучи фізичною особою-підприємцем) здійснював підприємницьку діяльність, отримував дохід від такої діяльності, про що 08.02.2021 подав відповідний звіт до ГУ ДПС у Волинській області у якому самостійно визначив суми ЄСВ, що підлягають сплаті.

Відтак, відповідачем правомірно включено до оскаржуваної вимоги суми самостійно нарахованого позивачем (як фізичною особою-підприємцем) ЄСВ, які підлягають сплаті за 2020 рік (з врахуванням часткової сплати позивачем нарахованого ЄСВ за січеньлютий 2020 року). Несплачена сума єдиного внеску у встановлений строк є боргом (недоїмкою).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953; далі Інструкція №449, в редакції, чинній на момент формування спірних вимог), до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Отже, встановлені у справі обставини дозволяють дійти висновку, що вимога від 13.07.2021 №Ф-7301-13 є правомірною лише на суму боргу (недоїмки) 6449, 15 грн, а в решті (на суму 18276, 72 грн) вона є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, позивач правильно посилається на те, що у період з березня по травень 2020 року він був звільнений від обов`язку нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, оскільки відповідно до п. 910 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за пері оди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе. Однак, згідно з даними інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з березня по травень 2020 року нарахування ЄСВ податковим органом не здійснювалось.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, перевірених письмовими доказами, дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.07.2021 №Ф-7301-13 є протиправною в частині нарахування боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 18 276,72 грн (нарахованого позивачу як самозайнятій особі, яка проводить незалежну професійну діяльність за 2017, 2018 роки). У решті суми вимога є такою, що винесена правомірно, а несплачена сума єдиного внеску у встановлений строк є боргом (недоїмкою).

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області провести коригування відомостей в ІКП шляхом виключення з неї нарахувань заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 23896, 63 грн, суд зазначає про таке.

В ІКП ФОП ОСОБА_3 обліковується борг (недоїмка) з єдиного внеску, виходячи з розрахункової суми мінімального страхового внеску щоквартальних нарахувань за 2017-2020 роки. Зокрема, станом на 31.01.2021 заборгованість позивача з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 24725,87 грн.

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943; далі Порядок №5), терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях:

інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю;

первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо);

перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення показників у відповідних підсистемах інформаційної системи.

Пунктом 3 розділу І Порядку №5 передбачено, що оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі. Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №5 за наявності нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску або боргу (недоїмки) з єдиного внеску, податковий орган не здійснює подальші процедури щодо зняття платника єдиного внеску з обліку до їх сплати (погашення) або списання такого боргу (недоїмки) у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Верховний Суд, неодноразово, зокрема, у постановах від 19.02.2019 (справа №825/999/17), від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), від 25.03.2020 (справа №826/9288/18), вказував, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, належним способом захисту, що відновить порушені права, є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, в тому числі, і шляхом виключення неправомірно нарахованих і відображених сум.

Як було вищевказано судом, нарахування єдиного внеску (недоїмки) позивачу у сумі 18276, 72 грн є безпідставним. При цьому скасування оспорюваної вимоги судом (повністю або частково) не вирішує юридичного конфлікту, оскільки в ІКП обліковано також суму недоїмки, яка визначена правомірно. Разом з тим, без проведення коригування в ІКП позивач перебуватиме у стані правової невизначеності.

Частина перша статті 2 КАС України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд у цій ситуації виходить з того, що ефективним засобом (способом) захисту, який належить застосувати при вирішенні спору, слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект та є гарантією на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

З огляду на наведене та наявність у платника права на відображення в ІКП дійсного стану зобов`язань перед бюджетом суд погоджується із позивачем, що з метою ефективного захисту його прав необхідно зобов`язати ГУ ДПС у Волинській області здійснити коригування відомостей в ІКП шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску та боргу (недоїмки) у сумі 18276, 72 грн.

З урахуванням встановлених обставин, правових норм, що регулюють спірні правовідносини, висновків Верховного Суду у справах такої категорії, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав він дізнався з листа ГУ ДПС у Волинській області №17473/6/03-20-24-06-06 від 22.12.2023 (надісланим 25.12.2023 на електронну пошту представника позивача) разом з оскаржуваною вимогою, а до суду з позовом звернувся 30.12.2023, тобто у строк, передбачений КАС України та Законом Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання даного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується квитанцією від 29.12.2023 №В123-НТСН-3409-В81А.

З наведених вище підстав на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області суд присуджує до відшкодування судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 1867, 18 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області від 13.07.2021 №Ф-7301-13 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 18 276,72 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області вчинити дії щодо приведення у відповідність інтегрованої картки платника ОСОБА_1 , виключивши інформацію щодо нарахування єдиного внеску та боргу (недоїмки) у сумі 18276, 72 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1867, 18 (одну тисячу вісімсот шістдесят сім гривень 18 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук