Справа № 340/6127/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2024 року м.Дніпросправа № 340/6127/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 340/6127/23 (суддя Притула К.М., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач) щодо обмеження нарахованих позивачу пенсійних виплат максимальним розміром з 01.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату різниці між нарахованими і фактично виплаченими сумами за період з 01.03.2023 та не допускати застосування обмеження максимальним розміром пенсійних виплат, які будуть нараховуватись в подальшому.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обмеження, які застосовуються відповідачем при виплаті нарахованих сум пенсії, є неправомірними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення. Відповідачем порушуються його конституційні права та гарантії належного соціального забезпечення. Приписи ст. 2 Закону №3668, що поширюють свою дію на Закон №796, не повинні застосовуватись при вирішенні спірних відносин, оскільки вони обмежують соціальні гарантії, які випливають із спеціального статусу громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує про безпідставність доводів скаржника, рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим. Відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Наголошує, що пенсійна виплата позивача обраховується і виплачується у визначеному нормами чинного законодавства порядку.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Позивач надіслав суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 236 КАС України. В клопотанні позивач стверджує, що у провадженні Конституційного Суду України є справа щодо неконституційності певних положень правових актів, що мають застосовуватись в даній справі при вирішенні спору між сторонами (перевірка на конституційність окремих приписів ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 та першого речення частини третьої ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796).

Колегія суддів, вивчивши доводи та обґрунтування клопотання позивача, ухвалила відмовити у його задоволені. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В спірному випадку зібрані докази у даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи з тих підстав, що наводить позивач у своєму клопотанні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.09.2019, та особою з інвалідністю 2 групи (посвідчення серії НОМЕР_2 від 03.04.2008).

Згідно із відомостями у воєнному квитку серії НОМЕР_3 (п.17 особливі відмітки) позивач у період з 11 травня по 12 жовтня 19876 року виконував обов`язки по ліквідації аварії в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, вказаний період, у відповідності з постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986р. №665/195, зараховується в трудовий страж, що надає право на пільгову пенсію по Списку №1 та трикратному розмірі.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі фактичних витрат відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до отриманого розрахунку пенсії, проведеного ГУ ПФУ в Кіровоградській області 26.02.2023 щодо нарахувань та виплат, з 01.03.2023 основний розмір пенсії ОСОБА_1 з надбавками (нарахована пенсія) складає - 25273,15 грн. Фактично сплачена пенсія (максимальний розмір пенсії) - 20 930,00 грн (а.с.7).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії з 01.03.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив суд зобов`язати відповідача здійснити виплату різниці між нарахованими і фактично виплаченими сумами пенсії за період з 01.03.2023 та не допускати застосування обмеження максимальним розміром пенсійних виплат, які будуть нараховуватись в подальшому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Відповідно до частини першої статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

У преамбулі Закону № 796-XII зазначено, що Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру (стаття 1 Закону).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 54 цього Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.

Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом частини першої та другої статті 67 Закону №796-ХІІ конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Пенсії, передбачені цим Законом, підвищуються відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 №107-VI (далі - Закон №107-VI) внесені зміни до Закону 796-XII, а саме статтю 67 доповнено новою частиною - частиною третьою, згідно з якою максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Проте, зазначені зміни, внесені Законом №107-VI, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008.

У подальшому, обмеження максимального розміру пенсії були введені Законом України Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI).

За правилами частини першої статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України (92-15), законів України Про державну службу (3723-12), Про прокуратуру (1789-12), Про статус народного депутата України (2790-12), Про Національний банк України (679-14), Про Кабінет Міністрів України (2591-17), Про дипломатичну службу (2728-14), Про службу в органах місцевого самоврядування (2493-14), Про судову експертизу (4038-12), Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (796-12), Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів (540/97-ВР), Про наукову і науково-технічну діяльність (1977-12), Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (2262-12), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (1058-15), Про пенсійне забезпечення (1788-12), Про судоустрій і статус суддів (2453-17), Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (379/95-ВР), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону № 796-XII, в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому, абзацом другим пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абзаців першого та другого пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, суд вказав, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 580/492/19.

Тобто, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

Наведені в пункті 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом тощо).

Судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 зазначила, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим, положення пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI, а саме усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

При цьому, норми пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту обмеження максимального розміру пенсії за колом осіб в момент набуття чинності Закону України № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу цього Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України № 3668-VI).

Норми статті частини першої статті 2 Закону України № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 67 Закону № 796-XII.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції Законів № 3668-VI від 08.07.2011, № 1774-VIII від 06.12.2016, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений Законом № 3668-VI, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20, від 30.03.2023 №420/8165/21 та підлягає врахуванню у відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання позивача на те, що первинно йому призначено пенсію відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до набрання чинності Законом України Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, не можуть бути враховані при вирішенні спірних відносин, оскільки така обставина не виключає можливість обмеження пенсії позивача максимальним розміром, що встановлений цим Законом.

Положення статті 2 Закону № 3668-VI в частині її розповсюдження на осіб, пенсії яким призначені згідно із Законом №796-ХІІ, та частини 3 статті 67 Закону №796-ХІІ, в редакції Законів №3668-VI від 08.07.2011, № 1774-VIII від 06.12.2016, неконституційними на час прийняття судом першої інстанції рішення у справі не визнавалися, були чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Отже, застосовуючи до пенсії позивача з 01.03.2023 обмеження її максимальним розміром, що встановлені частиною 3 статті 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частиною першою статті 2 Закону України Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів, з урахуванням доводів скаржника в апеляційній скарзі та в його клопотанні щодо розгляду Конституційним Судом України справи щодо неконституційності певних положень правових актів, що мають застосовуватись в даній справі при вирішенні спору між сторонами (перевірка на конституційність окремих приписів ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 та першого речення частини третьої ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796) вважає за необхідне зазначити наступне.

20 березня 2024 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення за конституційною скаргою ОСОБА_2 , яким приписи статті 2 Закону № 3668VI у частині вимог щодо обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на них поширюється дія Закону № 796XII, першого речення частини третьої статті 67 закону № 796XII визнано такими, що суперечать вимогам частин першої, другої статті 8, частини першої статті 41 Конституції України. Припис закону втратив чинність із дня ухвалення даного рішення.

Спірні правовідносини у даній справі виникли до ухвалення Конституційним Судом України даного рішення ( позивач оскаржує дії відповідача , що виникли 01.03.2023 року), це рішення не має ретроспективної дії і буде розповсюджуватись на правовідносини, що виникають після його ухвалення.

До того ж, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача не допускати застосування обмеження максимальним розміром пенсійних виплат, які будуть нараховуватись в подальшому, заявлені на майбутнє, а захисту в порядку КАС України підлягають права та інтереси особи, які порушено суб`єктом владних повноважень на момент звернення до суду з позовом.

Суд першої інстанції в спірному випадку не встановив протиправності дій з боку відповідача, а тому обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 340/6127/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак