Справа № 420/23894/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23894/23

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014 - 2016 роки під час призначення пенсії за віком з 01.03.2023;

- зобов`язати провести з 01.03.2023 обрахунок пенсії, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії за 2020, 2021 та 2022 роки та виплатити різницю між отриманою та призначеною пенсією.

Окрім цього, позивачка просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 пояснює, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, обчислену із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Позивачка звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

ГУ ПФУ в Одеській області у відповідь на заяву, повідомило ОСОБА_1 про те, що з 01.03.2023 вона переведена з пенсії за віком, яка призначена на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ) та розмір якої складав 3 254,19 грн на пенсію за віком за Законом №1058- IV, розмір якої після перерахунку складає 3 650,23 грн.

При цьому відповідач повідомив, що під час такого розрахунку пенсії має бути застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Позивачка дії органу Пенсійного фонду вважає протиправними та такими, що порушують її конституційне право на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно статті 26 Закону № 1058-IV.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 01.03.2023 та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Суд стягнув з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку, коли особі була призначена пенсія за віком за Законом №3723-ХІІ, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058- IV, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія передбачена іншим законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на перерахунок пенсії за віком, відповідно до Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

Посилаючись на те, що пенсія за віком відповідно до Закону №1058- IV позивачці призначена з 01.03.2023, суд дійшов висновку, що пенсія підлягає перерахунку з 01.03.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії.

Разом з цим, вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити різницю між отриманою та призначеною пенсією, суд визнав передчасними, а тому в задоволенні таких вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Одеській області посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволення вимог скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції не врахував, що частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV передбачає, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або у випадку призначення пенсії вперше.

Як зазначає скаржник, позивачці пенсія за віком призначена у 2003 році згідно Закону №3723-ХІІ та вона перебуває на ній і наразі, але за іншим Законом № 1058-IV, тому у пенсійного органу відсутній обов`язок застосовувати при обчисленні пенсії за віком позивачці показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

На переконання скаржника, правові підстави для обрахунку позивачці пенсії за віком, відповідно до положень Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки відсутні.

Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам, викладеним у позовній заяві та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність поданої скарги, у зв`язку з чим просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 2003 року перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду та отримувала пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

З 01.03.2023 ГУ ПФУ в Одеській області у зв`язку з доцільністю здійснив переведення позивачки на пенсію за віком на підставі Закону №1058- IV, яку обчислив з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки.

Позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки, та висловила свою незгоду з проведеним перерахунком, здійсненим з урахуванням показників середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки.

Листом від 12.04.2023 орган Пенсійного фонду повідомив про те, що з 01.03.2023 позивачка переведена з пенсії за віком, яка призначена на підставі №3723-ХІІ та розмір якої складав 3254,19 грн на пенсію за віком за Законом №1058- IV, розмір якої після перерахунку складає 3 650,23 грн.

Далі, відповідач зазначив, що при переведенні пенсії на інший вид пенсії за бажанням особи може бути врахований розмір заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як пояснив відповідач, оскільки позивачка отримувала пенсію за віком, призначену за Законом №3723-ХІІ, то при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-IV, відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV, врахований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що є підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірним питанням є визначення який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні має застосовуватись при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-ХІІ на пенсію за віком згідно із Законом № 1058-IV.

Позивачка вважає, що має право на визначення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують перерахунку пенсії, тобто за 2020-2022.

Натомість скаржник заперечує можливість застосування вказаного розміру середньої заробітної плати для обчислення пенсії позивачки.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (вище і далі - Закон № 1058-IV).

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10 Закону № 1058-ІV визначає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частин 1-2 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно пункту 13 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 з 2003 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 3723-XII.

Пенсія державного службовця є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.

З 01 березня 2023 року позивачка переведена з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону №3723-XII на пенсію за віком, за нормами Закону № 1058-IV,у зв`язку з доцільністю .

Отже, позивачка з 01 березня 2023 року переведена на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії - пенсії за віком, але за іншим законом, колегія суддів дійшла висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (перерахунку) пенсії за віком.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування під час перерахунку пенсії позивачки показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, від 18.05.2023 у справі № 560/19830/21, від 30.11.2023 у справі №580/3792/23, яка відповідно до норм статті 242 КАС України має бути врахована під час вибору норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника про відсутність у органу Пенсійного фонду обов`язку застосувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три останні роки, тобто за 2020- 2022 роки.

Наведене свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином, слід констатувати, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення з прийняттям нового - про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не застосував норму закону, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.04.2024.