Справа № 932/8080/23
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2024-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/8080/23
Провадження №2-а/932/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі - Кирилішиній В.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача - Жарої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величко Володимир Олександрович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач , в інтересах якого діє представник - адвокат Перепелиця В.М., звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор Величко В.О., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії 1ДІ № 00395648 від 14.08.2023 року, складену інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величком В.О., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржуваною постановою серії 1ДІ №00395648 від 14.08.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Позивач вважає, що постанова інспектором винесена з грубим порушенням чинного законодавства, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 14.08.2023 року ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , на майданчику для платного паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, буд.21, маючи намір здійснювати стоянку протягом однієї години. Однак паркомат, розташований поряд, не приймав готівку. Тобто неоплата паркування відбулася через непрацюючий паркомат, на підтвердження чого позивачем долучений відповідний відеодоказ. Однак пізніше в цей день під лобовим склом позивач виявив повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, копію постанови було ним отримано тільки на адвокатський запит 28.08.2023 року , з позовом звернувся 04.09.2023 року. Просить позов задовольнити, постанову скасувати, справу за ч.1 ст. 152-1 КУпАП - закрити, стягнути на його користь судові витрати: судовий збір 536,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у встановлений судом строк 26.09.2023 року через систему «Електронний суд» подав відзив, в якому з позовом не погодився, зазначив, що оскаржувана постанова винесена інспектором законно та обґрунтовано, оскільки 14.08.2023 року інспектором було виявлено порушення правил паркування транспортних засобів, а саме, неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м.Дніпро, вул.Короленка, в районі буд.23-33, чим порушено вимоги абз.2 п.26 Правил паркування транспортних засобів. Інспектором було здійснено фотофіксацію правопорушення. Через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену в ст. 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення, інспектором було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 01242996 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи інспектором було винесено 14.08.2023 року постанову за ч.1 ст. 152-1 КУпАП. Фотофіксація була розміщена на сайті ДМР, оскільки штраф не було сплачено впродовж 10 днів, то копію постанови було направлено на адресу реєстрації ( проживання) фізичної особи позивача у відповідності до ч.7 ст. 279-1 КУпАП . Отже жодних процесуальних порушень з боку Інспекції немає. Оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на обґрунтування позову позивачем не надано, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав з огляду на відсутність належних доказів щодо виділення Дніпровською міською радою земельної ділянки під платний паркувальний майданчик саме за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, в районі буд.21, надані докази щодо наявності паркувального майданчику за адресою : м.Дніпро, вул. Короленка, в районі буд.23-33. Він не заперечує наявності за даною адресою паркувального майданчику, але своє авто позивач припаркував 14.08.2023 року саме біля будинку АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надав відеодокази, скріншот кадастрової карти, витяг з ДЗК про реєстрацію земельної ділянки за даною адресою, скрішот з сервісу Гугл Карти. До того ж , просив врахувати несправність паркомату, який не приймав готівкові кошти.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у відзиві, просила в задоволенні позову відмовити. Щодо несправності паркомату зазначила, що окрім сплати готівкою, була наявна можливість оплати банківською карткою або за допомогою мобільного додатку. Витрати на правову допомогу не обгрунтовані, вартість наданих правничих послуг завищена, оскільки справа спрощеного провадження.

Третя особа в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, надав письмову заяву про судовий розгляд за його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.08.2023 року серії 1ДІ № 00395648 (до повідомлення серії ІД №01242996 від 14.08.2023 року ) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за таких обставин: 14.08.2023 року об 11.15 годині транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м.Дніпро, вул.Короленка, в районі буд.23-33, здійснено користування майданчиком для платного паркування з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено вимоги абз.2 п.26 Правил паркування транспортних засобів , затверджених Постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1342.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради долучено фото знімки, з яких вбачається, що, дійсно, автомобіль TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , з 11.15 до 11.28 годині перебуває на паркувальному майданчику.

З відповіді ТОВ «Паркт Сервіс Группе» встановлено, що паркувальний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, в районі будинків № 23-33, обладнаний одним автоматом паркувальним, інформація про збій в роботі паркомату в період 14.08.2023 року відсутня, на даному майданчику для паркування реалізовано послугу «Мобільне паркування».

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено наступне: порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою статті 152-1 КУпАП вказано, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Отже, порушення правил паркування, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Правила паркування транспортних засобів (далі - Правила), затверджені Постановою КМУ від 03.12.2019 року №1342, регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.

У відповідності до п. 4 Правил відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852); місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху

Відповідно до п. 12-15 Правил майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Як того вимагають приписи статті 283 КУпАП України, спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення (LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2).

Згідно з п. 29 Правил оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами: придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування; за допомогою засобів мобільного зв`язку; через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу; через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

Факт оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується відповідним документом із зазначенням в ньому реєстраційного номера транспортного засобу, що розміщується під лобовим склом транспортного засобу, за винятком випадків оплати вартості послуг за допомогою засобів мобільного зв`язку, коли факт такої оплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою, або випадків паркування на майданчиках, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата (перевірка оплати) здійснюється під час виїзду з такого майданчика.

Окрім того, відповідно до п. п. 7, 8 Правил № 1342, майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів. Розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт та утримання майданчиків для паркування здійснюються з дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів, технічних умов, інших нормативних документів та цих Правил (п. 11) .

За приписами ст. 6 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.

До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів; впровадження в межах відповідного населеного пункту автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування, затвердження технічних вимог та завдання до цієї системи; уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.

Як установлено судовим розглядом з наданих позивачем доказів: відеозапису,скріншоту кадастрової карти, витягу з ДЗК про реєстрацію земельної ділянки за даною адресою: АДРЕСА_1, скрішоту з сервісу Гугл Карти, позивач припаркував свій автомобіль саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, надана відповідачем інформація не підтверджує факт виділення ДМР спеціальної земельної ділянки , відведеної для організації та впровадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі та облаштування відведеного майданчика для паркування за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки надані відповідачем докази обгрунтовують наявність паркувального майданчика за адресою: м.Дніпро, вул.Короленка, в районі буд.23-33.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що з наданих позивачем доказів щодо витрат на правничу допомогу, встановлено, що його витрати складають в суді першої інстанції 4000 гривень за:зустріч, консультація, узгодження правової позиції - 500 грн.; збір доказів, адвокатські запити, направлення клопотань - 1000грн.; підготовка та подання позову - 1500 грн.; участь у судовому засіданні - 1000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правової допомоги від 05.09.2023 року, одна квитанції Monobank про перерахування 4000,00 грн. адвокату позивачем; акт приймання-передачі послуг від 05.09.2023 року.

Статтею 134 КАС України передбачено, що 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти такої суми судових витрат - 4000 грн., посилаючись на її неспівмірність зі складністю справи, витраченим адвокатом часом та значенням спору для сторони.

Суд вважає, що з урахуванням наведених доводів відповідача слід зменшити суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 3000 гривень, оскільки, на думку суду, зустріч, консультація та узгодження правової позиції, збір доказів та аналіз законодавства охоплюється процесом підготовки позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, керуючись, принципами справедливості та верховенства права, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу - 3000,00 гривень та судовий збір - 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 122, 222, 251, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величко Володимир Олександрович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІДІ №00395648 від 14.08.2023 року, винесену інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величком В.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради () накористь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн., витрати на правничу допомогу 3000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Овчиннікова