Справа № 679/378/24
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/13/2024
Справа № 679/378/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Огойка А.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Вінницької області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії БАД №492225 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 09.02.2024 року поліцейським взводу №2 роти №2 БПП обслуговування Хмельницького району у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції Склярук О.В., а провадження у справі закрити. Судові витрати покласти на відповідачів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вищезазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, з посиланням на те, що він, 08.02.2024 о 21:40 год., на 347 км автомобільної дороги М 30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине), керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 та перетнув її, чим порушив розділ 34 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає означену постанову протиправною та такою, що винесена формально, без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з огляду на таке.

08 лютого 2024 року, під час керування транспортним засобом Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений в районі 347 км автомобільної дороги М-30 інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Поліцейський представився та висловив вимогу пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Проте позивач на вимогу поліцейського не надав документів і висловив прохання пояснити йому причину зупинення транспортного засобу та причину перевірки документів особи. Натомість заперечив вчинення будь-якого правопорушення, а документи пообіцяв пред`явити після початку розгляду справи. У ході розмови з поліцейським Позивач заявив клопотання про ознайомлення з доказами правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. У відповідь поліцейський повідомив Позивачу, що він сам буде приймати рішення розглядати йому справу з винесенням постанови, якщо буде вважати це за необхідне, а докази порушення Правил дорожнього руху він не буде наразі надавати для огляду.

Стосовно причини зупинення транспортного засобу поліцейський висловив лише припущення про можливу причетність Позивача до вчинення порушення Правил дорожнього руху, а щодо причини перевірки документів особи взагалі не повідомив причину застосування до нього такого превентивного заходу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, просить постанову серії БАД №492225 від 09.02.2024 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.03.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

04.04.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача Департаменту патрульної поліції Химича Д.В. в якій він просить залишити позовну заяву без розгляду в зв`язку з пропуском( на його думку) строку звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Огойко А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Вважає, що для підтвердження порушення правил дорожнього руху відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, через нібито пропуск звернення до суду вказали, що позовна заява подана в межах десятиденного строку.

Звертає увагу суду на те, що оскаржувану постанову в день прийняття фактично не отримував.

Зазначає, що відповідно до ст. 289 КУпАП і ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Копію оскаржуваної постанови Позивач отримав 21.02.2024 за допомогою поштового зв`язку рекомендованим листом № 425, а позовна заява подана 04.04.2024, тобто в порядку та строки, передбачені частинами шостою, дев`ятою статті 120, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зазначив що винагорода адвоката Огойка А.А. визначена у п. 3.1. Договору про надання правової допомоги від 27.02.2024 укладеного між ним та ОСОБА_1 і становить 1500 (одна тисяча пятсот) гривень.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання, що він в якості пасажира повертався з відрядження додому в м. Нетішин.

Водій ОСОБА_1 заїхав на АЗС, здійснивши розворот. В подальшому, щоб продовжити рух в напрямку м.Нетішин, ОСОБА_1 , виїхавши з АЗС, розвернувся в місці яке для цього призначено, та був зупинений працівником поліції.

Процедура оформлення постанови тривала близько однієї години, однак доказів порушення ПДР продемонстровано не було.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАД №492225 від 09.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 08.02.2024 о 21:40 год., на 347 км автомобільної дороги М 30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине), ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 та перетнув її, чим порушив розділ 34 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено штраф у розмірі 340 гривень.

З вказаною постановою позивач не погоджується, посилаючись на те, що 08.02.2024 о 21:40 год., на 347 км автомобільної дороги М 30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине), керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 він виїхав із АЗС та в місці для розвороту переїхав на зустрічну смугу руху.

При цьому будь - яких знаків чи дорожньої розмітки яка б забороняла здійснювати такий маневр не було.

Таким чином між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Взявши до уваги пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 8.51 Правил дорожнього руху України, дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Частиною 1 статті 122 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У постанові серії 08.02.2024 о 21:40 год., на 347 км автомобільної дороги М 30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине), ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A7, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 та перетнув її, чим порушив розділ 34 Правил дорожнього руху України.

У п.7 оскаржуваної постанови вказано, що до неї додається відеозапис з нагрудної боді камери.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд України у постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а наголосив на тому, що приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 73 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Відповідачем відеозапис, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду наданий не був.

Натомість на обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на відсутність в його діях факту порушення ПДР України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачі на обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови не надали жодних доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд зазначає, що окремо сама по собі постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, без належних та допустимих доказів, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому її слід скасувати.

За змістом п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що суд встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , скасовуючи оскаржувану постанову слід закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до положення ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 484,48 гривні та витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 126, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Вінницької області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №492225 від 09.02.2024 року винесену поліцейським взводу №2 роти №2 БПП обслуговування Хмельницького району у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції Склярук Оленою Володимирівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 484(чотириста вісімдесят чотири) гривні18 копійок та 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції Вінницької області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Суддя Р.М. Стасюк