Справа № 120/7686/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 квітня 2024 р. Справа № 120/7686/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27.04.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення ( перехід ) пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 4-35/0153 від 19.04.2023, та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, набавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 4-35/0154 від 19.04.2023, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

Рішенням органу пенсійного забезпечення від 01.05.2023 року № 64 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії - переході на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, в зв"язку з відсутністю правових підстав, оскільки така не передбачена нормами Закону №889.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 12.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви позивачем не були усунуті в повному обсязі, ухвалою суду від 26.06.2023 ОСОБА_1 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвал від 12.06.2023 та від 26.06.2023, ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення даного позову. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що 27.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим законом відповідно до Закону України " Про державну службу ". Розгляд заяви та доданих до неї документів здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду даного звернення було винесено рішення про відмову від 01.05.2023 року № 64.

Основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, які мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 є встановлення за займаною посадою рангу.

Слід зазначити, що ст.25 Закону № 3723 визначено сім категорій посад державних службовців, залежно від яких встановлювалися ранги державних службовців. Необхідно наголосити, що Законом №889 не передбачено призначення пенсій по інвалідності. Обов`язковою умовою призначення пенсії відповідно до п. 10 та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 є наявність необхідного стажу роботи та досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону №1058.

Пенсія по інвалідності та в разі втрати годувальника, а також пенсії за віком особам, які не мають права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як передбачено ст. 90 Закону № 889.

Щодо вимоги позивачки стосовно перерахунку розміру пенсії відповідно до наданих довідок від 19.04.2023 р. № 4-35/0154, від 19.04.2023 р. № 4-35/0153 представник відповідача зазначає, що вказана вимога є передчасною, оскільки предметом розгляду Головного управління було саме право позивачки на перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а не розмір такої пенсії. Зазначені довідки не були предметом розгляду Головного управління.

Ухвалою суду від 12.12.2023 залучено до участі в справі як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Копію ухвали ( документ в електронному вигляді ) було надіслано одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області в його електронний кабінет та доставлено 13.12.2023 о 15:39, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, як і не надходило до суду заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень КАС України, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, а відтак суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в письмовому провадженні, за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , оцінивши надані сторонами докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 699246 з 01.12.2020 встановлена друга група інвалідності.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1993 ОСОБА_1 24.08.1993 призначена на посаду секретаря Літинської державної нотаріальної контори; з 01.10.1993 по 27.08.2001 працювала на посаді консультанта Літинської держнотконтори Управління юстиції Вінницької облдержадміністрації. Позивачці були присвоєні відповідні ранги державного службовця. З 08.01.2004 по 26.05.2008 ОСОБА_1 працювала на посадах головного спеціаліста організаційного відділу апарату, а також головним спеціалістом по роботі зі зверненнями громадян загального відділу апарату Літинської районної державної адміністрації. з 27.05.2008 по 17.01.2023 ОСОБА_1 працювала на посаді керівника апарату Літинського районного суду Вінницької області. Позивачці було присвоєно відповідні ранги державного службовця.

Таким чином, позивачка має другу групу інвалідності та стаж на посадах державної служби понад 20 років.

27.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності другої групи призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності ІІ групи державного службовця, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 4-35/0153 від 19.04.2023, та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, набавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 4-35/0154 від 19.04.2023, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення від 01.05.2023 року №64, яким відмовлено у перерахунку пенсії - переході на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України " Про державну службу", у зв`язку із відсутністю правових підстав, оскільки така не передбачена нормами Закону України "Про державну службу" №889-VIII. та прийнято рішення від 01.05.2023 року № 64, яким відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку із відсутністю правових підстав, передбачених Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, вважаючи його таким, що порушує право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується таким.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. 6 статті 37 Закону №3723-XII, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Як було встановлено судом, стаж позивачки на державній службі становить понад 20 років і вона є інвалідом ІІ групи. При цьому, інвалідність ІІ групи ОСОБА_1 встановлена під час перебування на посаді, віднесеної до категорії державної служби.

Відтак, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд доходить висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду в постанові від 25.03.2021 у справі № 645/3044/17, від 29.06.2023 у справі № 560/5061/22.

Таким чином, суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.05.2023 № 64 є протиправним та підлягає скасуванню.

Розглядаючи дану справу та приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд також враховує та керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 року у справі Афанасьєв проти України (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9).

Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком № 622.

Відповідно до п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24.03.1993 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" (Закон № 108/95-ВР) визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 Закону №1058-IV.

Висновки щодо того, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії висловлені Верховним Судом у постанові від 26 березня 2019 року у справі №712/14740/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 468/1212/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 127/15400/17, у постанові від 13.11.2018 року у справі № 415/6846/16-а, у постанові від 23.11.2018 року у справі №638/981/17, у постанові від 23.11.2018 року у справі №184/157/17 та у постанові від 02.04.2019 у справі № 570/4196/16-а.

Отже, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що 27.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності другої групи, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності ІІ групи державного службовця, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 4-35/0153 від 19.04.2023, та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, набавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 4-35/0154 від 19.04.2023, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

Переведення позивача на пенсію по інвалідності державного службовця з 27.04.2023 року відповідає змісту частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, так як переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання відповідної заяви.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю по інвалідності з 27.04.2023 року відповідно до ст. 37 Закону України від 10.12.2015 №3723-ХІІ "Про державну службу", на підставі даних довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-35/0154 від 19.04.2023, а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 4-35/0153 від 19.04.2023, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% від суми заробітної плати в редакції, чинній на момент призначення, з урахуванням п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-У-ПІ "Про державну службу", з урахуванням виплачених сум пенсії.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, адже від його сплати позивача звільнено в силу Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.05.2023 № 64 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України від 10.12.2015 №3723-ХІІ "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю по інвалідності з 27.04.2023 року відповідно до ст. 37 Закону України від 10.12.2015 №3723-ХІІ "Про державну службу", на підставі даних довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-35/0154 від 19.04.2023, а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 4-35/0153 від 19.04.2023, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в розмірі 60% від суми заробітної плати в редакції, чинній на момент призначення, з урахуванням п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-У-ПІ "Про державну службу", з урахуванням виплачених сум пенсії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна