Справа № 400/368/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2024 р. № 400/368/24

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лісовська Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

довійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та стягнення 272787,71 грн,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо неповного розрахунку при звільненні та стягнення 272787,71 грн.

Зі змісту позову можна дійти висновку, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача, розрахована позивачем як середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Так, позивача звільнено з військової служби 27.05.2023 р.

29.11.2023 р. на виконання рішення суду по справі № 400/11496/23 відповідачем виплачено позивачу 20017,74 грн додаткової грошової винагороди згідно з постановою № 168.

14.12.2023 р. відповідачем перераховано позивачу 23482,42 грн грошової компенсації за неотримане речове майно.

Таким чином, позивач вважає, що остаточний розрахунок з ним проведено саме 14.12.2023 р.

01.04.2024 р. відповідачем подано відзив на позову заяву, а 09.04.2024 р. заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в яких вказано на пропуск позивачем строку звернення до суду. Позивач звернувся з позовом, де вказав дві підстави для нарахування середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку:

- 29.11.2023 року - 20017,74 грн. - сплата додаткової грошової винагороди;

- 14.12.2023 року - 23130,18 грн. - сплата компенсації за неотримане речове майно.

Строки звернення за кожною підставою для нарахування середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку обраховується окремо. Додаткову грошову винагороду на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року у справі № 400/11496/23 Відповідачем добровільно сплачено 29.11.2023 року у розмірі 20017,74 грн., місячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку такої виплати розпочав свій відлік 30.11.2023 року та сплив 30 грудня 2023року. Компенсацію за неотримане речове майно Відповідачем добровільно сплачено 14.12.2023 року у розмірі 23130,18 грн., місячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку такої виплати розпочав свій відлік 15.12.2023 року та спливав 13 січня 2024 року.

Таким чином, можна зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для повернення позовної заяви Позивача в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.05.2023 р. по 28.11.2023 р. включно щодо виплаченої суми 29.11.2023 року додаткової грошової винагороди у розмірі 20017,74 грн., та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.05.2023 р. по 28.11.2023 р. включно щодо виплаченої суми 29.11.2023 року додаткової грошової винагороди у розмірі 20017,74 грн., відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100.

Щодо компенсації за неотримане речове майно, то воно не є складовою заробітної плати, а тому на суму належної компенсації не розповсюджуються вимоги статей 116, 117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку (виплати компенсації) при звільненні військовослужбовця. Стягнення грошової компенсації невикористаного за час проходження військової служби речового майна - складає 6 місяців з дати звільнення. Відповідач 14.12.2023 року, поза межами 6 місяців з моменту звільнення 27.05.2023рокуПозивача з військової частини НОМЕР_1 , при надходженні коштів самостійно сплатив на користь Позивача 23130,18 грн. - компенсацію за неотримане речове майно. Тим самим, не може виникати право у Позивача на вимогу щодо стягнення середнього заробітку у зв`язку з цим. Позивача було звільнено в запас з військової служби наказом від 27.05.2023 року. Отже, на день звільнення, йому повинні бути виплачені всі належні платежі, в тому числі і грошова компенсація вартості речового майна, і саме з моменту невиплати такої компенсації позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Разом з тим позивач звернувся до суду з позовом 12.01.2024 року, тобто поза межами встановленого законом місячного строку звернення до суду, не зазначивши підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У рішенні від 22.02.2012 р. у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Разом із тим у постанові від 22.01.2020 р. у справі № 620/1982/19 Верховний Суд акцентує увагу, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Отже, суд встановив, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, однак заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску позивач не надав.

Провадження у справі було відкрите ухвалою від 22.01.2024 р., однак згідно ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст. 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Позивачу у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська