Справа № 460/39960/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/39960/22 пров. № А/857/25430/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Глушка І.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року, ухвалене суддею Щербаковим В.В. в місті Рівне, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 460/39960/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про виплату допомоги до 5 травня,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- стягнути з відповідача на користь позивачки щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій в сумі 8179 грн.

01 червня 2023 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2022 року, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язав Департамент соціальної політики Рівненської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня 2022 року, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що, при виплаті позивачці одноразової допомоги до 5 травня у 2022 році, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 540 від 07 травня 2022 року «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідач порушив право позивачки на отримання одноразової допомоги у встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмірі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідача щорічну одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій в сумі 8179 грн.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка зазначає те, що задоволення позову у вказаний спосіб є ефективним способом захисту порушеного права, який призведе до його відновлення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачка є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивачка перебуває на обліку у відповідача як отримувач допомоги до 5 травня.

До 5 травня позивачці за 2022 рік відповідач виплатив щорічну разову грошову допомогу в сумі 1491,00 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо нарахування і виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Апеляційний суд встановив, що право позивачки на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у розмірі передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідач не оспорює, оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржив.

Натомість позивачка вважає, що суд першої інстанції обрав неефективний спосіб захисту порушеного права, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня 2022 року, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат, замість стягнення з відповідача визначеної суми допомоги.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Отже, законом визначений розмір допомоги, а не конкретна сума, яка виплачується на виконання положень цього Закону.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що до компетенції суду, не належать повноваження щодо обчислення конкретного розміру щорічної разової допомоги до 5 травня 2022 року, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що права позивачки порушені тим, що, при обчисленні допомоги позивачці, відповідач не застосував норму частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII.

Тому, апеляційний суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивачки є саме вказівка відповідачу на норму частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII, яку необхідно застосувати при обчисленні розміру допомоги позивачки.

Також, апеляційний суд не має підстав вважати, що, застосувавши норму частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII, відповідач не правильно обчислить розмір допомоги.

Отже, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції застосував належний спосіб захисту порушеного права позивачки, при задоволенні позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року в справі № 460/39960/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, виключно з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель