Справа № 160/11344/22
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа №160/11344/22

адміністративне провадження № К/990/4338/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №160/11344/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, поновлення на посаді, видачу нового наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року (суддя-доповідач Малиш Н.І., судді - Щербак А.А., Баранник Н.П.),

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просив:

- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2020 року №264 про виключення ОСОБА_1 - командира 2 відділення зенітного ракетного взводу 3 механізованого батальйону із списків військової частини, зняття з усіх видів забезпечення, зарахування до оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 та компенсацій і виплат за період служби;

- поновити з 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 на посаді командира 2 відділення зенітного ракетного взводу 3 механізованого батальйону Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в списках особового складу частини та всіх видів забезпечення;

- видати новий наказ про виключення ОСОБА_1 - командира 2 відділення зенітного ракетного взводу 3 механізованого батальйону із списків військової частини, зняття з усіх видів забезпечення, зарахування до оперативного резерву першої черги Військової частини НОМЕР_1 та компенсацій і виплат за період служби, в якому вказати вислугу років, пільгову вислугу років та компенсації за усі дні відпусток, які були виплачені;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати довідку про неотримане речове майно; послужний список та довідки про доходи та соціальні внески для надання у пенсійний фонд України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати розрахункові листи по грошовому забезпеченню помісячно за увесь період служби у військовій частині з 24 червня 2017 року по 02 квітня 2020 року.

2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року указану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №160/11344/22 позовну заяву повернуто позивачу.

4. 12 січня 2024 року позивачем через підсистему «Електронний суд» на зазначену ухвалу суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 15 січня 2024 року.

5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у якій необхідно указати поважні підстави для поновлення строку; подати суду апеляційної інстанції іншу апеляційну скаргу, із зазначенням у ній всіх учасників справи; доказів направлення копій апеляційної скарги з додатками усім учасникам справи шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або листом з описом вкладення.

6. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2024 року скаржником отримано 20 січня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету скаржника у підсистемі «Електронний суд» (а.с.45).

7. 22 січня 2024 року ОСОБА_1 , на виконання вимог вищеуказаної ухвали, направлено через підсистему «Електронний суд» уточнену апеляційну скаргу з додатками (а.с.54-66) та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.46), у якій скаржник зазначив, що він є діючим військовослужбовцем та на початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України з перших днів виконує функції з захисту країни, які на військовослужбовців покладає держава.

8. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його скаргою у справі №160/11344/22.

9. Надаючи оцінку зазначеним позивачем обставинам пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_1 отримано копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції 02 вересня 2022 року о 18:30 год, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет системи «Електронний Суд» (а.с.25).

10. Апеляційна скарга подана до апеляційного суду 12 січня 2024 року, тобто зі значним пропуском 15-ти денного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, установленого статтею 295 КАС України.

11. Суд апеляційної інстанції указав, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

12. Урахував, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Водночас, сам лише факт введення воєнного стану на території України та перебування скаржника на військовій службі не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, оскільки по-перше між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок, по-друге скаржником окрім військового квитка не надано жодних доказів на підтвердження того, як саме перебування на військовій службі та введення воєнного стану, вплинуло на пропуск строку апеляційного оскарження ухвали суду у строк більше ніж рік.

13. За наведених обставин, суд апеляційної інстанції констатував неповажність зазначених позивачем причин пропуску строку на апеляційне оскарження та вирішив, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

14. Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

15. Обґрунтовуючи необхідність скасування оскаржуваного судового рішення позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції не у повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не дослідив докази у справі.

16. Переконує, що суд протиправно не звернув уваги, що позивач є учасником бойових дій, який у зв`язку з військовою агресією рф мобілізований до лав Збройних Сил України з 24 лютого 2022 року.

17. З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року та направити справу на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

18. Від Військової частини НОМЕР_1 відзиву на касаційну скаргу позивача не надійшло, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

ІІІ. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

19. 05 лютого 2024 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .

20. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року для розгляду справи №160/11344/22 визначено колегію суддів у складі головуючого - Жука А.В., суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

21. Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

22. Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №160/11344/22.

23. Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року призначено справу №160/11344/22 до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

IV. Позиція Верховного Суду

24. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі установлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

25. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

26. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

27. За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

28. Право на апеляційне оскарження визначено положеннями статті 293 КАС України.

29. Частиною другою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

30. За загальним правилом строк на апеляційне оскарження регламентований статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

31. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

32. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

- на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

- на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

33. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

34. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

35. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

36. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

37. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, установлені законом.

38. Як свідчать матеріали справи, ухвала суду першої інстанції постановлена 01 вересня 2022 року (а.с.22), а її копію було доставлено до Електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» 02 вересня 2022 року о 18:03 год, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, наявною у матеріалах справи та підписаною відповідальним працівником ОСОБА_2 (а.с.25).

39. Апеляційну скаргу на зазначене рішення зареєстровано в суді апеляційної інстанції 15 січня 2024 року, тобто зі значним пропуском строку, установленого пунктом 2 частини другої статті 295 КАС України.

40. У тексті касаційної скарги позивач переконує, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи скаржника, які стосувались введення воєнного стану та його перебування на військовій службі.

41. Перевіривши указані доводи колегія суддів зауважує, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

42. Верховний Суд наголошує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на можливість/неможливість особи своєчасно звернутись зі скаргою, що, у свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

43. Суд зазначає, що у тексті заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач указав, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 21 вересня 2023 року №463 є діючим військовослужбовцем на теперішній час. Просив урахувати, що на початок повномасштабного вторгнення був діючим військовослужбовцем та з перших днів виконував функції з захисту нашої країни.(а.с.46).

44. На підтвердження викладеного додав копію військового квитка (а.с.47-52), копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 21 вересня 2023 року №463 та довідку, видану Військовою частиною НОМЕР_2 від 13 січня 2024 року №5/11 про те, що сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 з 21 вересня 2023 року по теперішній час (а.с.53).

45. Водночас, позивач до указаної заяви не додав жодних доказів, які б підтверджували його перебування на військовій службі, що перешкоджало скаржнику скористатись своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у строк, установлений КАС України [зокрема, у період з вересня 2022 року по 21 вересня 2023 року].

46. З огляду на викладене Суд констатує, що скаржником не було надано доказів, яким саме чином перебування на військовій службі та введення воєнного стану вплинуло на його можливість своєчасно подати апеляційну скаргу та зумовило пропуск строку на апеляційне оскарження більш ніж на рік.

47. Таким чином, наведене у сукупності та взаємозв`язку дає підстави вважати правильними висновки суду апеляційної інстанції про неповажність указаних позивачем підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, та як наслідок обґрунтованість відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

48. Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б давали підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а також свідчили б про порушення апеляційним судом норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

49. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

50. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51. Ураховуючи викладене, перевіривши за матеріалами адміністративної справи доводи та вимоги касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстави для задоволенні касаційної скарги відсутні.

V. Висновок щодо розподілу судових витрат

52. З огляду на результат касаційного розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №160/11344/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду