Справа № 140/4825/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4825/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 у даній справі позов задоволено частково (а.с.108-113); визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії по інвалідності з 01.02.2022 та перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 25.04.2022; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.02.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи при обчисленні пенсії заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за матеріалами пенсійної справи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи при обчисленні пенсії заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за матеріалами пенсійної справи; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.03.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області, вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/4825/22; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону щодо неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/4825/22 (а.с.138-143).

Заява обґрунтована тим, що на думку заявника, виконуючи рішення суду у цій справі, в розрахунку неправомірно застосовано середньомісячний заробіток в розмірі 16445,85 грн, замість 18748,26 грн, тобто на 2302,41 грн менший, а доплату за понаднормовий стаж розраховано за 7 років, замість 17 років, виходячи з страхового стажу 37 років 4 місяці 23 дні (розрахунок від 15.12.2022). З 25.04.2022 встановлено пенсію по інвалідності в розмірі за віком в сумі 6996,72 грн, при тому коефіцієнт кратності зменшився з 0,37333 на 0,36167, а доплата за понаднормовий стаж розрахована за 6 років, а не за 16, як в розрахунку від 11.05.2022.

Крім того, згідно з довідкою ГУ ПФУ у Волинській області про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії від 08.02.2023 №337 перерахунок пенсії за період з травня 2020 року по січень 2022 року протизаконно скасовано. З виплаченої за цей період пенсії стягнуто 14277,74 грн як переплату, а розмір нарахованої та виплаченої пенсії з травня 2020 року до січня 2022 року залишився таким, який був призначений відповідно до Закону «Про державну службу» у розмірі 4314,39 грн, з них 4126,29 грн - основний розмір пенсії і 187,90 грн - фіксована індексація.

На думку заявника, автоматичне переведення її пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з травня 2020 року за результатами перерахунку від 15.12.2022, проведеного на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду, неправомірно скасовано.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про надання інформації відносно того, чому зменшився понаднормовий стаж на десять років та на підставі чого, після переведення її з пенсії, встановленої за Законом України «Про державну службу», на пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії за період з травня 2020 року по січень 2022 року скасовано, тобто нараховану і виплачену за цей період пенсію зменшено на 14277,77 грн.

Листом від 24.05.2023 №2800-00201-8/28481 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що в мотивувальній частині рішення суду від 24.10.2022 зазначено, що з 01.02.2022 відбулося призначення пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не перерахунок пенсії, оскільки вона отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», підстави та порядок призначення якої відмінні від умов, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням висновку, викладеного в зазначеному рішенні суду, до її пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком встановлено доплату за 6 років стажу понад 30 років, як передбачено статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на час призначення їй пенсії по інвалідності.

ОСОБА_1 вважає, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення розміру пенсії шляхом зменшення понаднормового стажу та стягнення з її пенсії додатково нарахованої і виплаченої пенсії за період з 01.05.2020 по 31.01.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі №140/4825/22.

З огляду на викладене просить задовольнити вимоги заяви.

У поясненнях представник ГУ ПФУ у Волинській області просить повернути подану ОСОБА_1 заяву, оскільки вважає, що звернення до суду із заявою про визнання протиправними дій в ході виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України є передчасним та безпідставним, так як звернення до суду є виключною мірою, якщо було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду. При цьому вказує, що перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду проведено відповідно до вимог чинного законодавства на момент проведення такого перерахунку. Виходячи із змісту положень КАС України суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання перерахунку, призначення, поновлення пенсії громадян, так як такі повноваження державного органу є дискреційними та ґрунтуються лише на вимогах закону (а.с.171-172).

Вирішуючи подану позивачем заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Савіцький проти України» Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні від 26.07.2012 зазначив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), в. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції (див. рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, ECHR 2002-III). Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Козачек проти України» (Kozachek v. Ukraine), заява №29508/04). Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (див. рішення у справах «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), заява №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), заява №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Як слідує з матеріалів справи, на виконання судового рішення у даній справі 09.12.2022 Волинським окружним адміністративним судом стягувачу були видані виконавчі листи №14717/2022, №14718/2022 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.02.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи при обчисленні пенсії заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за матеріалами пенсійної справи та про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи при обчисленні пенсії заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за матеріалами пенсійної справи (а.с.116).

14.12.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за виконавчими листом №14717/2022, №14718/2022 від 09.12.2022 відкриті виконавче провадження №70533420, №70533495 (а.с.148, 169).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про вжиття стягувачем усіх можливостей для примусового виконання рішення суду у цій справі та наявність у нього права на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України.

Згідно із частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин першої, четвертої сьомої статі 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Як встановлено судом, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 №140/4825/22 відповідач прийняв рішення №60, відповідно до якого провів ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності 2 групи з 01.02.2022 і встановив пенсію в розмірі 5747,60 грн. При цьому, встановив доплату за 7 років понаднормового стажу у розмірі 135,38 грн. Розмір пенсії розрахований виходячи із загального страхового стажу 37 років 4 місяці 23 дні, в тому числі додатковий стаж 1 рік 2 місяці 7 днів (а.с.146).

Водночас відповідно до рішення про перерахунок від 16.12.2022 №60 пенсійний орган з 25.04.2022 встановив доплату за понаднормовий стаж (за 6 років) 116,04 грн та визначив розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком в сумі 6996,72 грн. Такий розмір пенсії розрахований виходячи із страхового стажу 36 років 2 місяці 16 днів (без врахування додаткового) (а.с.147).

Не погоджуючись із зменшенням понаднормового стажу, позивач покликається на те, що згідно з проведеним перерахунком пенсії від 22.02.2022 (а.с.146) пенсійним органом встановлено доплату за понаднормовий стаж 17 років.

Суд зауважує, що за встановленими рішенням суду обставинами справи позивачу з 17.01.2008 було призначено пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

07.02.2022 відповідач здійснив автоматичне переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахувавши пенсію за нормами зазначеного Закону з 01.05.2020 (а.с.98).

Разом з тим, за результатами перевірки пенсійної справи позивача відповідач 11.05.2022 провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 , повернувши з 01.05.2020 розмір пенсії, обрахований за нормами Закону України «Про державну службу» (а.с.104).

При вирішенні спору суд також встановив, що позивач 11.02.2022 зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за нормами статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (як зазначено у заяві: зміна страхового стажу).

Відповідач з 01.02.2022 перерахував пенсію позивача у зв`язку із зміною стажу за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.100 зворот).

З огляду на встановлені обставини суд зазначив, що станом на 01.02.2022 позивач отримувала пенсію по інвалідності, призначену за Законом України «Про державну службу», а тому відповідно до заяви від 11.02.2022 мала намір перейти на пенсію по інвалідності за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд дійшов висновку, що з 01.02.2022 відбулось призначення позивачу пенсії по інвалідності за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові №876/5312/17 від 31.10.2018, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, при обрахунку пенсії позивача з 01.02.2022 повинні застосовуватись чинні на цей момент норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, і щодо понаднормового стажу.

Так, в силу вимог частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Оскільки станом 01.02.2022 загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років 4 місяці 23 дні, тому відповідач правомірно визначив доплату за понаднормовий стаж 7 років.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що на неї поширюється дія пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на таке.

Так, в силу вимог означеної норми Закону для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:

мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;

збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Суд зауважує, що станом на дату набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи 01.10.2011 позивач отримувала пенсію, призначену за Законом України «Про державну службу», а тому положення зазначеного пункту Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на неї не поширюються.

Крім того, покликання позивача на проведений пенсійним органом перерахунок пенсії від 22.02.2022 (а.с.146) є необґрунтованими, оскільки в даному випадку такий перерахунок немає правового значення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні від 24.10.2022.

Суд зауважує, що встановлені рішенням суду обставини справи свідчили про неодноразове проведення пенсійним органом перерахунку пенсії позивача.

Водночас за висновками суду до 01.02.2022 позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а з 01.02.2022 відбулось призначення пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому приведення пенсійним органом розміру пенсії ОСОБА_1 на виконання вимог рішення суду у відповідність до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції станом на 01.02.2022 є правомірним.

Що стосується доводів позивача про те, що відповідач безпідставно зменшив нараховану і виплачену пенсію за період з травня 2020 року по січень 2022 року на суму 14277,77 грн, то суд зазначає наступне.

Як слідує з довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії від 08.02.2023 №337 (а.с.152), за період з 01.05.2020 по 01.02.2022 пенсійним органом здійснено переплату ОСОБА_1 пенсії в сумі 14277,74 грн, розмір якої вираховано із сум пенсії при її перерахунку на виконання рішення суду у даній справі.

Суд зауважує, що зазначена сума 14277,74 грн не була виплачена позивачу, а лише розрахована пенсійним органом як заборгованість за період з 01.05.2020 по 01.02.2022 у зв`язку з перерахунком пенсії за цей період на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який в подальшому переглянутий відповідачем з приведенням пенсії позивача з 01.05.2020 у відповідність до норм Закону України «Про державну службу».

Зазначені обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.05.2020 по 11.07.2022 (а.с.84-86), відповідно до якої в період з 01.05.2020 по 01.02.2022 позивач отримувала пенсійну виплату в сумі 4314,19 грн, розраховану за нормами Закону України «Про державну службу» відповідно до перерахунку від 11.05.2022, яким приведено пенсію позивача у відповідність до даного Закону з 01.05.2020 (а.с.104).

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач, виконуючи рішення суду у даній справі, не порушив вимог чинного законодавства, проведений перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду відповідає його резолютивній частині, а доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду.

З огляду на викладене, подана заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій