Справа № 200/5751/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №200/5751/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 200/5751/23 (суддя в І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві від 07.09.2023р. № 58 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.08.2023 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління пенсійного фонду у місті Києві від 07.09.2023 р. № 58 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи, відповідно до частини 3 статті 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначено в рішенні, що пільговий стаж роботи позивача на підземних роботах, за розрахунком відповідача, становить 21 рік 10 місяців і 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком із вищевказаних підстав. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням та зазначає, що його пільговий стаж роботи на підземних роботах з видобутку вугілля, за списком №1, становить станом на 31.08.2023 р., 28 років 08 місяців 24 дні, а не 21 рік 10 місяців і 28 днів, як зазначено у Рішенні відповідача та перевищує вимоги до мінімального стажу роботи 25 років, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (17 років 0 місяців 10 днів за професією прохідник і 11 років 8 місяців 14 днів за іншими підземними професіями). Трудова книжка позивача, серія НОМЕР_1 , містить записи про періоди роботи у підземних умовах. Відповідачем не наведено підстав, за якими періоди роботи не враховані під час призначення пенсії до пільгового стажу позивача на підставі відомостей трудової книжки. Крім того, позивач зазначив, що професія позивача прохідник підпадає під перелік професій, визначений у Роз`яснені Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та, таким чином, зазначені періоди роботи позивача за цією професією підлягають зарахуванню за принципом: за 1 рік роботи 3 місяці і становлять 17 років 0 місяців 10 днів. Отже, позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві від 07.09.2023р. № 58 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 200/5751/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.09.2023 року № 58 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 серпня 2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків суду щодо визначення в рішенні періодів, які не зараховані до пільгового та страхового стажу позивача (за наявності), причини їх не зарахування (за наявності). В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії № НОМЕР_2 , виданим органом 6834, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

31 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що не заперечується сторонами у справі.

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07 вересня 2023 року № 58 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що відповідно наданих до заяви документів (пільгові довідки, трудова книжка, ідентифікаційний номер, свідоцтва про навчання) загальний страховий стаж складає 45 років 7 місяців 24 днів, пільговий стаж (роботи підземні, професії за постановою №202 (25)) складає 21 рік 10 місяців 28 днів, пільговий стаж (роботи підземні, провідні професії (20)) складає 11 років 1 місяць, з урахуванням кратності, який враховано по 31.08.2023р., що недостатньо для призначення пенсії.

Суд зауважує, що ані у спірному рішенні від 07 вересня 2023 року № 58, ані у відзиві на позовну заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві не зазначено які саме періоди роботи позивача та з яких підстав зараховані чи не зараховані до пільгового стажу позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 14 Закону України № 1788-ХІІ визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 маються наступні записи:

- 01.09.1992 - 29.06.1994 навчання в ПТУ № 93 м. Донецька за спеціальністю електрослюсар/слюсар черговий та з ремонту обладнання Шахта Трудівська виробничого забезпечення з видобутку вугілля Донвугілля(запис № 1);

- 14.10.1994 прийнятий до ДП ДХК Донвугілля електрослюсарем/слюсарем черговим та з ремонту обладнання 3 розряду поверхня та направлений на уч.ОВ (запис № 2);

- 20.12.1995 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис № 3);

- 11.03.1997 прийнятий до Шахти Трудівська учнем гірника з ремонту гірничих виробок, підземного з повним робочим днем у шахті та направлений на діл. ПР-2 (запис № 4);

- 17.04.1997 - Шахта Трудівська виробничого забезпечення з видобутку вугілля Донвугілля перейменовано у Державне відкрите акціонерне товариство Шахта Трудівська (запис № с);

- 28.05.1997 переведений гірником з ремонту гірничих виробок підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, діл. ПР-2 (запис № 5);

- 12.05.2003 ДВАТ Шахта Трудівська ДХК Донвугілля реорганізовано у відокремлений підрозділ Шахта Трудівська державного підприємства Донецьквугілля (запис № 6с);

- 01.08.2003 створено відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське у зв`язку з об`єднанням ВП Шахта Трудівська та ВП Шахта Куйбишевська (запис № 7с);

- 28.12.2004 року відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське ДП Донецьквугілля перейменований у відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія (запис б/н);

- 12.08.2005 переведений майстром гірничим підземної ділянки конвеєрного транспорту підземним, з повним робочим днем у шахті (запис № 8);

- 01.01.2008 переведений прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті ділянки ПР-2 (запис № 9);

- 08.07.2008 переведений майстром гірничим підземної ділянки ПР-1, підземним, з повним робочим днем у шахті (запис № 10);

- 27.11.2008 переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті ділянки ПР-1 (запис № 11);

- 01.04.2011 - переведений майстром гірничим підземної ділянки, підземним, з повним робочим днем у шахті (запис № 12);

- 19.08.2011 - відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія перейменовано у відокремлений підрозділ Шахта Трудівська Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія (запис № 13);

- 03.10.2011 переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 14);

- 14.11.2014 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис № 15);

- 25.11.2014 прийнятий в ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 3 розряду (запис № 16);

- 23.02.2015 переведений прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 17);

- 01.02.2016 - переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 18);

- На підставі постанови КМУ від 02.09.2019 № 829 змінено назву ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України на ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та захисту довкілля України. На підставі постанови КМУ від 27.05.2020№ 425 змінено назву ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та захисту довкілля України на ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики України (запис № 19);

- Атестація робочих місць. Список № 1 пункт № 1.1 Наказ від 02.12.2019 № 1410 (запис № 20);

- 15.06.2023 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (запис № 21);

- 19.06.2023 прийнятий ВСП Шахтоуправління Тернівське ДрАТ ДТЕК Павлоградвугілля прохідником 5 розряду на дільницю підготовчих робіт з повним робочим днем під землею (запис № 22).

Суд зазначає, що наведені записи у трудовій книжці позивача про роботу за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на провідних посадах та за Списком № 1. Записи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача на провідних посадах та за Списком № 1 підтверджується відповідними записами трудової книжки.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд звертає увагу, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача за Списком № 1 та за провідними професіями, що надає право на включення певних періодів до пільгового стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в Списках № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача маються відповідні записи про його роботу на посадах: електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання; гірника з ремонту гірничих виробок, майстра гірничого підземної ділянки конвеєрного транспорту, прохідника; майстра гірничого підземної дільниці.

Відповідно до розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 11 березня 1994 року № 162, до професій, які дають право на пільгову пенсію віднесені: електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту обладнання (1010100г-19931, 1010300а-19931); майстри, майстри гірничі (1010100д-23187); майстри гірничі виробничих дільниць (1010100г-23239); майстри виробничих дільниць (1010100г-23398); гірники підземні (1010300а-11717); прохідники (1010300а-17491); майстри гірничих дільниць (1010300б-23242);

Дана редакція була чинною до 16.01.2003 року.

Відповідно до розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ від 16 січня 2003 року № 36, до професій, які дають право на пільгову пенсію віднесені: майстри виробничих дільниць (1.1г); майстри гірничі(1.1д); гірники підземні (1.2а); електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування (1.2а); прохідники (1.2а); майстри гірничих дільниць (1.2б).

Дана редакція була чинною до 03.08.2016.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, яка набрала чинності з 03.08.2016, затверджено нова редакція Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до розділу І Гірничі роботи Списку № 1 до професій, які дають право на пільгову пенсію віднесені: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (п. 1 підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень); працівники, зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва (п. 6 Загальні професії).

Слід також зазначити, що виходячи з положень ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-IV прохідники є працівниками провідних професій.

До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 віднесені: гірники підземні; гірники з ремонту гірничих виробок; гірничі майстри підземних дільниць; електрослюсарі підземні.

З наданої позивачем довідки Форма РС-право вбачається, що до пільгового стажу позивача не зарахований період його роботи з 11.03.1997 року по 31.12.1998 року, а також період роботи з 01.01.2000 року по 31.07.2003 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, 11.03.1997 останній був прийнятий до Шахти Трудівська учнем гірника з ремонту гірничих виробок, підземного з повним робочим днем у шахті та направлений на діл. ПР-2. З 28.05.1997 по 12.08.2005 року позивач працював гірником з ремонту гірничих виробок підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, діл. ПР-2, в ДВАТ Шахта Трудівська ДХК Донвугілля, яке було реорганізовано у відокремлений підрозділ Шахта Трудівська державного підприємства Донецьквугілля, а згодом створено відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське у зв`язку з об`єднанням ВП Шахта Трудівська та ВП Шахта Куйбишевська, який в свою чергу перейменований у відокремлений підрозділ Шахтоуправління Трудівське Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія.

Відповідно до розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 11 березня 1994 року № 162, та розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ від 16 січня 2003 року № 36, до професій, які дають право на пільгову пенсію віднесені гірники підземні (1010300а-11717 та гірники підземні (1.2а) відповідно). Професія гірники з ремонту гірничих виробок також наявна у Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Отже, вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Також, до пільгового стажу не зараховано 15.08.2015 року (1 день).

Відповідно до записів в трудовій книжці, позивач у період з 23.02.2015 по 01.02.2016 працював в ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті.

Відповідно до розділу І Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ від 16 січня 2003 року № 36, до професій, які дають право на пільгову пенсію віднесені: прохідники (1.2а).

Отже, 15.08.2015 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Згідно з довідкою Форма РС-право до пільгового стажу позивача не зарахований період його роботи з 28.03.2020 року по 31.03.2020 року та відсутній період з 13.01.2022 року по 15.06.2023 року.

Згідно із записами в трудовій книжці позивача, останній з 01.02.2016 по 15.06.2023 працював прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті в ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, назву якого було змінено на ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики та захисту довкілля України, яка в свою чергу змінена на ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 Міністерство енергетики України.

Вказаний період також має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1 позивача та за провідними професіями.

Судом першої інстанції зазначено, що ані у спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.09.2023р. № 58, ані у відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено як періодів, які не зараховані до пільгового стажу позивача, так і причин їх незарахування.

Суд відхиляє доводи позивача щодо незарахування до пільгового стажу періоду його роботи з 24.02.2022 року по 15.06.2023 року через перебування останнього у простої, оскільки в матеріалах справи не міститься доказів про встановлення простою у зазначений період, а відповідачем не визначено підстав незарахування такого періоду до пільгового стажу позивача.

Пунктом 1.9 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Пунктом 4.2 цього Порядку визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Статтею 101 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного трудового стажу для її призначення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Проте, доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення та перевірку періодів роботи позивача, які мають бути враховані до його пільгового стажу, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб, надання позивачу часу для подання додаткових документів, суду не надано.

Згідно пункту 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки рішення пенсійного органу від 07.09.2023р. № 58 про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не містить аналізу наявності у позивача стажу на підземних роботах, в рішенні тільки зазначена загальна інформація про відсутність необхідного пільгового стажу (25 та 20 років), суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення не відповідає вимогам щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії позивачу від 07.09.2023р. № 58 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що внаслідок необгрунтованості рішення про відмову в перерахунку пенсії суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди, які протиправно не враховані пенсійним органом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції.

З приводу посилання позивача на те, що при розрахунку його пенсії застосуванню підлягають Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення від 20 січня 1992 року № 8, судом першої інстанції зазначено наступне.

Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення від 20 січня 1992 року № 8 (далі Роз`яснення № 8) передбачено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність можливості надати оцінку порушеному позивачем питанню, оскільки за наявними в матеріалах справи доказами суд не має можливості визначити чи підлягають зарахуванню до пільгового стажу не зараховані відповідачем періоди та точно визначити наявність пільгового стажу позивача для застосування Роз`яснення № 8.

Щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 58 постанови Верховного суду від 8 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а посилання відповідача на роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 правильно не взята судами попередніх інстанцій до уваги, оскільки цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, були довільно і помилково розтлумачені Управлінням усупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, враховуючи висновки касаційного суду у справі № 212/1743/17-а, апеляційний суд не застосовує роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року, оскільки цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 слід змінити, враховуючи висновки, які викладені у цій постанові.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні в його мотивувальній частині.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 200/5751/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 200/5751/23 змінити в мотивувальній частині, а саме у частині застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992.

У інших частинах рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 200/5751/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення 11 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко