Справа № 520/23551/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 р.Справа № 520/23551/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛ ТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.01.24 по справі №520/23551/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛ ТРЕЙД"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛ ТРЕЙД" (надалі позивач, ТОВ "КОЛ ТРЕЙД", апелянт) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі заявник, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2023 № 5.

- визнати податкову накладну 04.01.2023 за №13 на суму 61076,52 грн, складену та зареєстровану ТОВ «Продекс Південь», дійсною.

- визнати податкову накладну від. 05.01.2023 №14 на суму 73830,80 грн, складену та зареєстровану ТОВ «Продекс Південь», дійсною.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 р. адміністративний позов ТОВ "КОЛ ТРЕЙД" - залишено без задоволення.

Не погодившись з цим судовим рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 р. по цій справі та ухвалити постанову про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликався на безпідставний не розгляд клопотання про залучення до участі у справі третьої особи. Також стверджує, що податковим органом та судом першої інстанції не правильно встановлено дату першої події, що призвело до необґрунтованих висновків акту перевірки та ухвалення на його підставі безпідставного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до приписів ч. 2 ст. 313 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.04.2023 за № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за наслідками якої складено акт від 14.06.2023 № 18749/20-40-07-05-03/43874399.

Висновками акту перевірки встановлено, що ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» (податковий номер 43874399), внаслідок відображення у складі податкового кредиту податкових накладних, які складені не за першою подією та відображені в облікових регістрах не в тому звітному періоді, в якому вони були здійснені по взаємовідносинам ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» (податковий номер 42645338), чим порушено абзац «а» пункту 198.1, пункт 198.2 статті 198, пункт 201.1, пункт 201.7 статті 201 Кодексу та частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», безпідставно сформовано значення рядку 10.1 (колонка Б) Декларації на суму 134907,00 грн, за березень 2023 року (з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку № 21).

Оскільки ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» завищено показник у рядку 10.1 (колонка Б) Декларації на суму 134907,00 грн за березень 2023 року, внаслідок врахування при визначенні податку на додану вартість у складі податкового кредиту податкових накладних, які складені не за першою подією, всупереч абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7 статті 201 Кодексу та частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», завищено показник рядку 17 (колонка Б) за березень 2023 року на суму 134907,00 грн, що зі свого боку призвело до завищення наступних показників податкової декларації з ПДВ:

- рядка 19 на суму 134907,00 грн;

- рядка 20.2.1 на суму 134907,00 гривень.

На підставі акта перевірки відповідачем 04.07.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення № 5 (В1), яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 134907,00 гривень та застосовану штрафну санкцію у розмірі 33 726,75 гривень.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності висновків податкового органу про те, що податкові накладні, по яким було заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість, були виписані з порушенням правила першої події.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до ПК України.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Частиною 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відтак, визначене право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту виникає у платника - замовника робіт на підставі податкової накладної, складеної з дотриманням норм податкового законодавства та зареєстрованої в ЄРПН платником податку - виконавцем таких робіт на такого покупця за фактом здійснення господарської операції з постачання робіт на дату "першої події", показники якої відповідають первинним (бухгалтерським) документам, складеним за такою господарською операцією.

Отже належним чином складена та зареєстрована податкова накладна є обґрунтованою підставою для формування податкового кредиту.

Між позивачем та ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» 07.12.2022 укладено Договір №2022-12/3-ТЕО, відповідно до умов якого та ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» (експедитор) зобов`язується за плату, за рахунок та за дорученням Клієнта виконати або організувати виконання послуг, пов`язаних з організацією перевезень вантажів у вагонах. Вагони надані відповідно цього Договору, призначені для перевезення зернових та олійних культур, продуктів переробки олійних культур, можуть бути використані тільки за призначенням зазначеного Вантажу.

Позивач сплатив послуги ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» у розмірі 442 984,80 грн та 2160000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями б/н 04.01.2023 та №20 від 05.01.2023.

ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» отримано послуги з організації перевезення у вагонах експедитора та послуги експедитора від ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ», що підтверджується актом наданих послуг №13 від 31.01.2023 134907,32 грн.

Від імені ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» на адресу ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» зареєстровано податкові накладні від 04.01.2023 за №13 61076,52 грн, від 05.01.2023 та №14 - 73830,80 грн, (включено до складу податкового кредиту березня 2023).

Висновками акту перевірки встановлено, що ТОВ «КОЛ ТРЕЙД», внаслідок відображення у складі податкового кредиту податкових накладних, які складені не за першою подією та відображені в облікових регістрах не в тому звітному періоді, в якому вони були здійснені по взаємовідносинам ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» (податковий номер 42645338), чим порушено абзац «а» пункту 198.1, пункт 198.2 статті 198, пункт 201.1, пункт 201.7 статті 201 Кодексу та частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», безпідставно сформовано значення рядку 10.1 (колонка Б) Декларації на суму 134907,00 грн, за березень 2023 року (з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку № 21).

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка головний державний інспектор ОСОБА_1 , пояснила, що під час перевірки було досліджено ІТС «Податковий блок», з якого встановлено, що ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» у грудні 2022 року експортовано пшеницю за вантажно-митною декларацією від 27.12.2022, про що зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.12.2022 № 4 на реалізацію пшениці. Зазначила, що організацію перевезення здійснював ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» відповідно акту наданих послуг від 31.01.2023 за №13. 27.12.2022 року відбулось фактичне здійснення операції з перевезення пшениці, а тому перша подія це є надання послуги, проте податкові накладні були складені з порушенням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що перша подія за фактом здійснення господарської операції за договором про надання послуг є 04.01.2023 та 05.01.2023, які співпадають з датою отримання експедитором ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» грошових коштів за надані послуги, а тому висновки відповідача відображені в акті є неправомірними.

Отже, в рамках розгляду справи спірним є питання щодо визначення першої події в розумінні пункту 198.2 статті 198 ПК України.

Так, на виконання договору № 2022-12/3-TEO від 07.12.2022 виконано та організоване перевезення вантажу пшениці за маршрутом ст. Сахновщина (442505) прикордонна ст. Ужгород експорт ЖРС (381104) - ст. Матевце ЖРС(168708), а саме 27.12.2022 подано під навантаження 6 вагонів зерновозів, завантажено загалом 409,12 тонн.

27.12.2022 передано Перевізнику в особі АТ "Укрзалізниця" за товаро-супровідним документом залізнична накладна №44962504.

Відповідно до вказаної залізничної накладної 07 січня 2023 року вантаж прибув на прикордонну ст. Ужгород експорт ЖРС (381104) та був відправлений на ст. Матевце ЖРС (168708).

Вказані обставини підтверджуються листом ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» №29 від 18.08.2023.

Отже, ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» підтвердив, що 27.12.2022 подано під навантаження 6 вагонів зерновозів, завантажено загалом 409,12 тонн та того ж дня передано Перевізнику в особі АТ "Укрзалізниця" за товаро-супровідним документом.

З акту надання послуг від 31.01.2023 за №13 колегією суддів встановлено, що виконавцем були надані послуги з перевезення пшениці за маршрутом ст. Сахновщина ст Ужгород (експ ЖСР) в кількості 409,12 т.: 1. Відшкодування тарифної складової, ціна 403187,76 грн (без ПДВ); 2. Послуги з організації перевезення у вагонах Експедитора, ціна 664308,60 грн; 3. Послуги експедитора, ціна 10 228,00 грн. Загальна сума 1212631,68 грн, у т. ч. ПДВ 134907,32 грн.

Додатком до акту надання послуг №13 від 31.01.2023 вказано, що шість вагонів за №№ 95115234, 95110243, 58552852, 95093654, 95113403, 95226155 завантажені пшеницею та передані за залізничною накладною №44962504 для відправки зі ст. Сахновщина до ст. Ужгород (експ ЖРС), датою документу вказано 27.12.2022.

Отже, фактичне здійснення операції з надання послуги ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ» на адресу ТОВ «КОЛ ТРЕЙД» з перевезення пшениці 4го класу у кількості 409,12 т відбулось у 27.12.2022, що підтверджується даним додатку до акту надання послуг №13 від 31.01.2023.

За змістом пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, в цьому випадку датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата, яка припадає на податковий період (грудень 2022), протягом якого відбулась перша подія: надання послуг з перевезення пшениці.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові накладні від 04.01.2023 за №13 на суму 61076,52 грн, від 05.01.2023 за №14 - 73830,80 грн складені з порушенням норм пункту 187.1 статті 187, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7 статті 201 Кодексу та частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки надання послуг відбулось раніше за списання коштів з банківського рахунка позивача на оплату послуг.

З наведених підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та висновками акту перевірки про те, що ТОВ «КОЛ ТРЕЙД», внаслідок відображення у складі податкового кредиту податкових накладних, які складені не за першою подією та відображені в облікових регістрах не в тому звітному періоді, в якому вони були здійснені по взаємовідносинам ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ», чим порушено абзац «а» пункту 198.1, пункт 198.2 статті 198, пункт 201.1, пункт 201.7 статті 201 Кодексу та частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», безпідставно сформовано значення рядку 10.1 (колонка Б) Декларації на суму 134907,00 грн, за березень 2023 року.

Вказане дає підстави для висновку про правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення від 04.07.2023 № 5.

Стосовно позовних вимог про визнання податкових накладних від 04.01.2023 №13, від 05.01.2023 №14 дійсними, колегія суддів зазначає, що такі вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки, по-перше, заявлення та розгляд таких вимог не передбачені ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, по-друге, ПК України не містить приписів, які б давали податковому органу право визнавати податкові накладні дійсними, а по-третє, позивачем не надано доказів визнання цих податкових накладних недійсними, скасованими тощо.

Стосовно доводів апелянта про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав не розгляду клопотання товариства про залучення третьої особи колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Отже, третя особа залучається лише у випадках, коли судове рішення може безпосередньо вплинути на конкретні права та обов`язки такої особи.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що позовні вимоги про скасування спірного податкового повідомлення-рішення стосуються лише прав та обов`язків позивача та жодним чином не зачіпають прав та законних інтересів ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ». Інші позовні вимоги не можуть бути задоволені з підстав наведених у цій постанові, а відтак рішення у цій справі не може впливати на права, інтереси та обов`язки ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ», у зв`язку з цим колегія суддів не вбачає підстав для залучення до участі у цій справі третьої особи ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ».

З урахування наведених вище висновків суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «ПРОДЕКС ПІВДЕНЬ», яке не було залучено до участі у справі.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції дійсно порушено вимоги процесуального закону у частині не розгляду клопотання позивача про залучення третьої особи, проте таке порушення, допущене судом першої інстанції, не призвело до неправильного вирішення справи, а отже не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛ ТРЕЙД" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року по справі №520/23551/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 11.04.2024.