Справа № 127/127/24
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/127/24
Провадження № 2-а/127/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови серії БАВ № 00201353 від 21.12.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови серії БАВ № 00201353 від 21.12.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

21.12.2023 року інспектором патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Крошкевичем Віталієм Вікторовичем було винесено постанову серії БАВ № 00201353 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 340 грн.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що 21.12.2023 року під час спілкування з працівниками поліції він пояснив, що він не являється водієм транспортного засобу марки Hundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом не знаходився та постійно перебував на місці пасажира, а тому не вчиняв адміністративного правопорушення.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Окрім того, на неодноразову вимогу позивача про призначення захисника працівник поліції не відреагував.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою суду від 17.01.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.02.2024, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що під час несення служби 21.12.2023 року о 21:14 год. т.в.о. командира взводу роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Крошкевичем В.В. було помічено автомобіль марки Hundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснив проїзд, не виконавши вимоги дорожнього знаку 5.16 напрямки руху по смугах та здійснив рух прямо зі смуги що дозволяє рух лише ліворуч, на перехресті вулиць Келецька - 600-річчя, у зв`язку з чим порушив п. 8.4 г) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ № 00201353 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З відео реєстратора службового автомобіля вбачається здійснення правопорушення вищевказаним транспортним засобом, за яким направився службовий транспортний засіб, оскільки працівники поліції помітили порушення ПДР України, а саме рух зі смуги прямо, яка дозволяє рух лише ліворуч. Однак позивач на вказаному транспортному засобі заїхав у двір, де здійснив зупинку, а також пересів на місце пасажира, що зафіксовано доданими відеоматеріалами.

З портативного нагрудного відео реєстратора поліцейського, вбачається, що інспектором було винесено оскаржувану постанову з роз`ясненням відповідних прав позивачу. Також ОСОБА_1 хотів скористатись послугами юридичної допомоги, на що інспектором Крошкевичем В.В. було повідомлено, що позивач має на це право та запропонував зателефонувати своєму захиснику.

Відповідач зазначає, що всі інші обставини викладені в позовній заяві не стосуються даного предмету спору, оскільки позивач оскаржує постанову за порушення ПДР України.

19.02.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача у справі про адміністративне правопорушення.

З відповіді на відзив вбачається, що позивач ознайомившись з відеоматеріалами наданими відповідачем стверджує, що на відео з камери відео реєстратора службового автомобіля не зафіксовано факт зупинки автомобіля, а лише те, що автомобіль працівників поліції під`їхав до припаркованого автомобіля, в якому позивач знаходився на пасажирському сидінні.

Окрім того, позивач знову наголошує на тому, що під час процесуальної дії ним було заявлено клопотання про призначення йому захисника, однак працівниками поліції було неодноразово проігноровано його клопотання.

26.02.2024 від відповідача надійшло заперечення на відповідь позивача.

З матеріалів заперечення відповідач зауважує, що у відповіді на відзив позивач зазначає інформацію, яка не являється предметом розгляду справи, оскільки позовна заява стосується скасування постанови серії БАВ № 00201353, а не неправомірності дій працівників поліції.

Також відповідач наголосив, що захисник призначається не працівником поліції, оскільки законом таких повноважень працівникам поліції не надано, а тому інспектор пояснив що позивач має право користуватись юридичною допомогою адвоката, втім відповідно до законодавства України він не зобов`язаний надавати та призначати захисника так як не має таких повноважень.

Згідно ст.. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Зазначений адвокат має права, передбачені частиною першою цієї статті та іншими законами.

Повноваження адвоката, призначеного Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються дорученням, що видається Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В даному випадку не потрібно ототожнювати поняття, зобов`язаний надати захисника та має право користуватися юридичною допомогою адвоката, оскільки вони є зовсім різними за своєю суттю.

Отже, враховуючи викладене відповідач зазначає, що позивача ніхто не обмежував у праві користуватись правової допомогою, однак з відео запису портативного відео реєстратора не вбачається того, що позивач телефонував своєму захиснику, лише зафіксовані його прохання, що він хоче скористатись послугами захисника.

Окрім того відповідач у запереченні зазначив, що чинним на час виникнення спірних відносин законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що виключає необхідність дотримання інспектором таких процедур, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подання клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.12.2023 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Hundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд, не виконавши вимоги дорожнього знаку 5.16 напрямки руху по смугах та здійснив рух прямо зі смуги що дозволяє рух лише ліворуч, на перехресті вулиць Келецька - 600-річчя у зв`язку з чим порушив п. 8.4 г) ПДР України, внаслідок чого т.в.о. командира взводу роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Крошкевичем В.В. було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ № 00201353 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Крошкевич В.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Крошкевич В.В. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення надав суду відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та відеозапис з відеореєстратора службового транспортного засобу.

Оглянувши вказаний відеозапис, суд вважає таким, що підтверджує порушення водія ОСОБА_1 п. 8.4 г) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, судом було встановлено, що відповідачем роз`яснено водію його права та при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було дотримано процесуального порядку. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Суд не бере до уваги подані до суду пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що автомобілем він не керував, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в суді належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема відеозаписами, на яких видно як автомобіль марки Hundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух на перехресті вулиць Келецька - 600-річчя, після його зупинки в автомобілі знаходився лише ОСОБА_1 .

Окрім того, суд не враховує те, що на думку позивача працівники поліції обмежили його в отриманні юридичної допомоги адвоката, оскільки з огляду на наданий відповідачем відеозапис з портативного нагрудного відео реєстратора поліцейського вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право скористатися послугами адвоката та запропонував йому зателефонувати до свого захисника, проте протягом усієї процесуальної дії позивач так і не скористався послугами адвоката.

Отже, вищевказаним доказом (відеозаписом), спростовуються обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача.

Таким чином, позивачем не надано суду докази та переконливі обґрунтування того, що ним не було вчинено правопорушення, яке йому інкримінується.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення та порушення процедури розгляду справи з боку працівника поліції, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП ).

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 72 - 74, 77, 90, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Постанову серії БАВ № 00201353 від 21.12.2023, винесену т.в.о. командиру взводу роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Крошкевичем В.В., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, 03048.

Суддя: