Справа № 420/2727/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2727/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення-відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) від І7.11.2023 року № 38035-31211/М-02/8-1500/23 в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м Одесі ГУДМС 22.06.2016р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з 08.06.2021 року, шляхом включення до їх складу індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити перерахунок, виплати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) починаючи з 08.06.2021 року з включенням до складу пенсії індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням без обмеження максимальним, розміром, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- визнати протиправними дії Головного управління, Пенсійного фонду України в Одеській області (,адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо нарахування та не виплати ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсії шляхом обмеження її максимальним розміром при перерахунках з 08.06.2021, 01.09.2022, 01.12.2022, 01.03.2023, 01.12.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) відновити нарахування, виплатити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м Одесі ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) без застосування обмеження пенсійних виплат максимальним розміром з 08.06.2021 по момент винесення судового рішення, з урахуванням проведених виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Вважає виплату пенсії із обмеженням максимальним розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність протиправною. Також зазначає, що йому протиправно відмовлено у перерахунку пенсії з 08.06.2021 року із включенням індексації грошового забезпечення у розмірі середньої суми за останні 24 місяці перед звільненням.

Головне управління відзив не подало, ухвала про відкриття провадження у справі, в якій роз`яснено право подачі відзиву, доставлена до електронного кабінету відповідача 30.01.2024 року.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ з 08.06.2021 року.

Головне управління здійснило перерахунки пенсії позивача з 08.06.2021 року, 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2022 року, 01.12.2023 року, та здійснило виплату пенсії із обмеженням на підставі ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується відповідними перерахунками (а.с. 29-33).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 року по справі № 420/804/22, яке набрало законної сили 29.04.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м Одесі ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) граничною межею ( максимальним розміром) з 08.06.2021.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) №23228-22169/П-02/8-1500/21 вiд 03.12.2021 щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським РВ у м Одесi ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) граничною межею (максимальним розміром).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , Малиновським PB у м Одесі ГУДМС 22.06.2016 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з 08.06.2021 року без обмеження розміру пенсії граничною межею (максимальним розміром) з урахуванням раніше виплачених коштів.

Таким чином, питання щодо виплати позивачеві пенсії з 08.06.2021 року вирішено у судовому порядку.

Водночас з 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2022 року, 01.12.2023 року пенсія позивачеві виплачується в обмеженому розмірі відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI.

Окрім того, 21.12.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням без обмеження максимальним розміром.

До заяви позивач додав копії довідок ГУНП в Одеській області № 1141, 1142, 1143, 1144 від 18.12.2023 року про суми грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням.

Листом від 17.01.2024 року позивача повідомлено, що врахування індексації до складу грошового забезпечення для обчислення сум пенсії не передбачено.

Позивач вважає такі дії протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року №848-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст. 43 Закону №2262-XII доповнено ч. 7, згідно якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно із п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року не чинною є ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України від 06 грудня 2016 року №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Виходячи з наведеного, обмеження пенсії позивача максимальним розміром є протиправним.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

На підставі викладеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо застосування при перерахунку пенсії позивача Закону №3668-VI, яким встановлені обмеження максимального розміру пенсії.

Застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців призведе до нехтування висновками Конституційного Суду України, висловленими у Рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, яку суд відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спору та застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене, дії ГУ ПФУ в Одеській області по обмеженню пенсії позивача з 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2022 року, 01.12.2023 року, максимальним розміром є протиправними, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вимога в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з 08.06.2021 року задоволенню не підлягає, оскільки такий спір вирішений у межах адміністративної справи № 420/804/22.

Вимоги в частині зарахування до сум грошового забезпечення для обчислення пенсії сум індексації підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно із частиною 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення поліцейських, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону України «Про Національну поліцію» містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про Національну поліцію» або Закону № 2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій поліцейських та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про Національну поліцію», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення поліцейських, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейських для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби у поліції, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Таким чином, особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.

Вказаний правовий висновок сформований в Постанові Верховного Суду від 26.08.2021 року у справі № 240/7853/19.

Враховуючи вищевикладене, на час призначення пенсії позивач мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим відповідач неправомірно відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії.

Таким чином суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2022 року, 01.12.2023 року та відмови у здійсненні перерахунку пенсії з 08.06.2021 року із урахуванням індексації.

Варто зауважити, що вимога щодо скасування рішення є безпідставною, оскільки рішення у цьому спорі не приймалось, а надана позивачеві відповідь у формі листа не є рішенням. Вимоги про визначення розміру індексації, яка має враховуватись при обчисленні пенсії та виплата пенсії без обмеження з 08.06.2021 року із урахуванням індексації є передчасними, оскільки наразі такого спору немає, а підстави вважати, що пенсійний орган порушить права позивача на належний розмір пенсії під час виконання цього рішення відсутні.

Судовий збір стягненню не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та у відмові здійснити перерахунок пенсії з 08.06.2021 року з урахуванням сум індексації у складі грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2022 року, 01.12.2023 року без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 08.06.2021 року з урахуванням сум індексації у складі грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов