Справа № 272/7/24
Суддя: Карповець В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/7/24
Провадження № 2-а/272/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Карповця В.В.,

секретаря судових засідань Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, особа, постанова якої оскаржується - поліцейський СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 325014 винесену Поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 та стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що 29.12.2023 року поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Прокопчуком Русланом Олеговичем, було винесено постанову серії ББА №325014, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вважаю, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 (Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , 29.12.2023 року 8 год. 16 хв. в м. Андрушівка по вулиці Воб`яна, повертаючи праворуч не ввімкнула правий покажчик повороту та повертаючи ліворуч перетнула суцільну лінію розмітки 1.1. чим порушила п.п. 9.2 б ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачені частиною 1, 2 статті 122 КУпАП.

Позивач правил дорожнього руху не порушувала, оскільки ділянка дороги, по якій вона рухалася, є закругленням, тобто зміною напрямку самої дороги в плані, а не зміною напрямку руху автомобілів, які по ній рухаються, що не зобов`язує водіїв включати світлові покажчики поворотів при проїзді цього закруглення.

Крім того, відповідно до п. 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

На даній ділянці дороги, відсутні будь-які дорожні знаки, таблички, які попереджують водіїв про зміни напрямку руху, що зазначені в главі 33 ПДР України.

Вважає, що в діях позивача відсутні порушення вимог п.п. 9.2 б ПДР України, оскільки вона під час руху не перестроювалась, не здійснювала повороту та не розверталась, а продовжувала рух відповідно до напрямку дороги, а тому і не повинна була включати світловий покажчик повороту.

Що стосується порушення вимог дорожньої розмітки, то позивач не перетинала суцільну лінію розмітки 1.1., а виконала вимогу поліцейського, повернула в відповідному місці, у вулицю Вчительська та зупинилася. У самій постанові, не зазначено який саме пункт ПДР України, порушила Позивач та чим передбачено це правопорушення.

Представник позивача вважає, що вищевказана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД

№325014 від 29.12.2023 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить її скасувати.

29 січня 2024 року на адресу суду від відповідача ГУ НП в Житомирській області надійшов відзив, в якому позовні вимоги не визнали та заперечували щодо його задоволення, вважали оскаржувану постанову правомірною та винесеною згідно чинного законодавства, а позовні вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими, просили відмовити в повному обсязі.

06.03.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначає, що жодних доказів, які підтверджують скоєння позивачем правопорушення, до суду разом із відзивом, відповідачем надано не було.

ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Вобяна (головна дорога), а в подальшому проїжджаючи перехрестя вулиць Вобяна та Кірова (другорядна дорога), не здійснювала маневр повороту праворуч, остання рухалася прямо, по вулиці Вобяна, до зупинки працівником поліції. Перед зупинкою автомобіля, вона рухалась по дорозі вулиці Вобяна, яка перехрестям вулиць Вобяна та Кірова, має суцільну лінію розмітки та заокруглення, на якому покажчик повороту не вмикається щоб уникнути його неправильного сприйняття іншими учасниками дорожньою руху, що вбачається із доданого Відповідачем до відзиву скрін-шотомвказаного перехрестя із «Google Maps» та фото-знімками вказаної ділянки дороги (роздруківки фото-знімків долучені до відповіді на відзив).

З відеозапису долученого до Відзиву, із нагрудного віде-реєстратора поліцейського, вбачається, що поліцейський звинувачує водія в перетині суцільної лінії розмітки і показує на місце де відсутня суцільна лінія розмітки. Тому не зрозуміло, де саме позивач перетнула суцільну лінію розмітки та чи перетинала її взагалі.

Враховуючи викладене представник позивача просить даний позов задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю просять їх задовольнити.

Відповідач ГУ НП в Житомирській області в судове засідання не з"явилися, на адресу суду направили відзив (а.с. 32-37), в якому позовні вимоги не визнали та заперечували щодо його задоволення, вважали оскаржувану постанову правомірною та винесеною згідно чинного законодавства, а позовні вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими, просили відмовити в повному обсязі.

Поліцейський СРПП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, оскільки згідно листа з відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області він відряджений до іншого підрозділу ГУНП в Житомирській області.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, долучений до відзиву відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою 29.12.2023 року поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Прокопчуком Русланом Олеговичем, було винесено постанову серії ББА №325014, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.8).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Жодних доказів, які підтверджують скоєння позивачем правопорушення, до суду разом із відзивом, відповідачем надано не було.

У Відзиві вказано, що відповідно до п.п. 9.2 б Правил дорожнього руху України (далі Правила), водій повинен подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку-перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Окрім того п.п. 16.14 Правил передбачено, що якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.

Згідно з п.п. 16.15 Правил, якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріорітету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 рухалась по вул. Вобяна (головна дорога), а в подальшому проїжджаючи перехрестя вулиць Вобяна та Кірова (другорядна дорога), здійснила маневр повороту праворуч, остання повинна була керуватися вимогам вказаної вище норми Правил. Зазначене також підтверджується скрін-шотом вказаного перехрестя із «Google Maps ». Однак, в дійсності ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Вобяна (головна дорога), а в подальшому проїжджаючи перехрестя вулиць Вобяна та Кірова (другорядна дорога), не здійснювала маневр повороту праворуч, остання рухалася прямо, по вулиці Вобяна, до зупинки працівником поліції.

Перед зупинкою автомобіля, позивачка рухалась по дорозі вулиці Вобяна, яка перед перехрестям вулиць Вобяна та Кірова, має суцільну лінію розмітки та заокруглення, на якому покажчик повороту не вмикається щоб уникнути його неправильного сприйняття іншими учасниками дорожньою руху, що вбачається із доданого Відповідачем до відзиву скрін-шотомвказаного перехрестя із «Google Maps» та фото-знімками вказаної ділянки дороги (а.с.53-58).

Відповідно до п.п. 9.4 Правил дорожнього руху України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо пере, початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

З відеозапису долученого до відзиву, із нагрудного віде-реєстратора поліцейського (далі - Відео), вбачається, що поліцейський звинувачує водія в перетині суцільної лінії розмітки і показує на місце де відсутня суцільна лінія розмітки. Тому не зрозуміло, де саме Позивач перетнула суцільну лінію розмітки та чи перетинала її взагалі.

Поліцейський СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Андрушівка) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержант поліції ОСОБА_2 , не оголосив Позивачу, про розгляд справи про його адміністративне правопорушення, що порушує вимогу статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відео, поліцейский повідомив позивача, що відносно неї винесено постанову, зачитав деякі права, в тому числі про право бути присутнім при розгляді справи, запитав чи водію зрозуміло та дав вказівку - чекати.

Тобто, поліцейський СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Андрушівка) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержант поліції Прокопчук Руслан Олегович, позбавив ОСОБА_1 , можливості бути присутньою при розгляді справи, надавати пояснення та скористатися усіма своїми правами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При цьому за необхідне слід звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що на долученому відеозаписі відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про порушення позивачкою ОСОБА_1 порушення передбачених ч.1,ч.2, ст.122 КУпАП, а тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД №325014 від 29.12.2023 року підлягає скасуванню.

За змістом ст.ст. 132, 134 КАС України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат на професійну правничу допомогу тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні положень статей 1, 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Водночас за змістом частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суду позивачем надані належні докази щодовиконаних адвокатом робіт, а саме надано ордер на надання правничої (правової допомоги), копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, надано Акт виконаних робіт, договір про надання правової допомоги, квитанцію якою сплачено позивачем витрат за правову допомогу в розмірі 1 грн.,

Враховуючи викладене суд задовольняє позовну вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1 грн та стягує її із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст.11,17, п. 2 ч. 1 ст. 18, 77, 78, 86,104, 159, 162, 163, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 325014 винесену Поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Прокопчуком Русланом Олеговичем;

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження: м. Житомир, вул.Старий бульвар, 5/37, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в сумі 1 грн.

Рішення може бути оскаржено до сьомого апеляційного адміністративного суду м. Віниця через Андрушівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційне скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя:В. В. Карповець