Справа № 460/3648/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
10 квітня 2024 року м. Рівне№460/3648/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України (далі - відповідач), у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за несвоєчасний розрахунок при звільненні за шість місяців, у сумі 873116,80 грн, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
За приписами частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09 листопада 2023 року № 3460-IX встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028,00 гривні.
З матеріалів адміністративного позову встановлено, що позовна заява містить вимогу майнового характеру. Відтак, позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 8731,17 грн (з розрахунку: 873116,80 х 1%).
Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі пунктів 1, 12 та 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Так, пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв`язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин.
Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.
За наведеного, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Щодо наступної підстави звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що пунктом 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI визначено, що від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Зі змісту витягу з наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по стройовій частині) № 58 від 22.03.2023 судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено у відставку за підпунктом "б" пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.03.2023 № 559.
Отже, станом на момент звернення з позовом до адміністративного суду позивач не належить до визначених пунктом 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суб`єктів, які звільнені від сплати судового збору, оскільки визначальною обставиною для застосування пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI є наявність у особи статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання відповідної позовної заяви.
Аналогічний висновок щодо застосування положень пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Верховного Суду від 06.12.2018 у справі № 522/8827/17.
Відтак, немає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Стосовно пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI як підстави для звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Так, із долученої до матеріалів позовної заяви копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.04.2005 встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
При цьому пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено у статті 12 цього Закону. Серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначеного устатті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, зокрема, з якими позивач звернувся у цій справі.
Пільги учасників бойових дій стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин (правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2020 у справі № 9901/70/20.)
Також подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першоїстатті 5 Закону «Про судовий збір`викладено у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 701/589/22.
Суд зазначає, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановленіКонституцією Українита іншими законами.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.
Суд враховує, що виникнення у позивача права на виплату середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні пов`язане із його статусом як колишнього військовослужбовця, а статус ОСОБА_1 як учасника бойових дій не впливає на зміст та обсяг його права на спірну виплату, відтак відсутні підстави для застосування пільги передбаченої пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
З огляду на вищенаведене, судовий збір має бути сплачений позивачем на загальних підставах у розмірі 8731,17 грн.
За правилами частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Поліщук