Справа № 607/5798/24
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 Справа №607/5798/24 Провадження №2-а/607/164/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гуменного П.П.,

секретаря с/з Дума Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Югов Сергій Анатолійович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката Югова С.А.,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Югов С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції неправильно застосовано норми матеріального права. Так як положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність виключно за: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину; порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів; ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах; порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З огляду на вказане, диспозицією вищевказаної норми КУпАП не передбачена відповідальність за експлуатацію транспортного засобу (трактора) без встановленого знаку 30.3. ї - «розпізнавальний знак транспортного засобу».

Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, чи залізничними переїздами (постанова КМУ №30) також не встановлена адміністративна відповідальність за експлуатацію трактора без встановленого вищевказаного знаку 30.3.ї.

Підпунктами 4, 7, 11 пункту 2, пунктами 3, 20 "Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, передбачено таке: -габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; - місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; - точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті; -габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції; за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Щодо таких приписів Верховний Суд у постанові від 17.01.2019, справа № 539/655/17, провадження № К/9901/18264/18, вказав, що доказом того, що транспортний засіб належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції.

Окрім того, вказав, що оскаржувана постанова не містить інформації про технічний засіб, яким проведено відеофіксацію правопорушення. Частиною 3 ст.283 КУпАП чітко передбачений імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, вважає, що ОСОБА_1 безпідставно та неправомірно притягнуто до відповідальності, без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024 у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, а справу закрити.

Ухвалою суду від 15.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Югов С.А. до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024.

22.03.2024 на адресу суду надійшла заява адвоката Югова С.А. про стягнення судових витрат з відповідача, зокрема просив стягнути з відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень. На підтвердження надав суду копію ордеру, договору про надання правничої допомоги (із додатковою угодою) та копію акту надання отримання послуг.

25.03.2024 судом зареєстровано відзив на позовну заяву із Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, згідно якого позов ГУНП в Тернопільській області не визнає, оскільки 05.03.2024 позивач керував ТЗ трактор колісний CLAAS АХІО ДНЗ шириною 290 см, що більше 260 см., без встановленого знаку 30.3 ї, чим порушив п.22.7 ПДР України.

Поліцейським СПД (м. Козова) інспектор поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову серії ЕНА № 1589826 від 05.03.2024 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 340 грн.

Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Окрім того, відповідачем долучено до матеріалів справи відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були здійсненні при документування вказаного правопорушення.

Стосовно доповнень вимог позову в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області в користь позивача витрат про надання правової допомоги зазначив, що адвокатом відповідачу надано докази про витрати на надання правової допомоги, зокрема, договір про надання професійної правничої допомоги. Водночас, у самому тексті договору відсутні: 1)умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, 2) погодинна оплата, кількість годин помножена на вартість такої години на вказану суму, 3) порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі розрахунків/рахунків, актів або інших двосторонніх документів, відсутні будь які платіжні доручення, що підтверджує оплату наданих послуг та копія виписки з рахунку про надходження коштів за зазначеним платежем, 4) на договір про надання правової допомоги поширюються загальні норми та принципи договірного права, тому відсутня відповідна реєстрація договору.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Югов С.А. у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 5.03.2024 поліцейським СПД (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області Макаром А.Д. була винесена постанова серії ЕНА №1589826 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , посвідчення тракториста машиніста: НОМЕР_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 05.03.2024 в 11:40 в смт. Козова, автодорога М-30, 111 км, водій ОСОБА_1 керував трактором колісним CLAAS AXION 850, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ширина якого становить 2,90 м., що більше ніж 2,60 м., без встановленого знаку 30.3.Ї «розпізнавальний знак тракторного засобу», чим порушив вимоги п.22.7 правил дорожнього руху, ( чим порушив п.22.7 ПДР Порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, або залізничними переїздами.

Згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 чт.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 340 гривень.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 22 Правил дорожнього руху регулює правила перевезення вантажу.

Згідно п.22. 7 ПДР України, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком Розпізнавальний знак транспортного засобу.

Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак 4.8 4.8 "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів.

Обов`язковим також є встановлення габаритних вогнів по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа.

Забороняється рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, колоною та в умовах недостатньої видимості.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, згідно п.2 яких, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Згідно п. 20 вказаних Правил, на великогабаритному та великоваговому транспортному засобі встановлюється розпізнавальний знак обмеження швидкості руху, яка визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції або технічною характеристикою цього транспортного засобу.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м).

Положеннями п.1.10 ПДР України передбачено, що сільськогосподарська техніка це трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та інші механізми.

Суд зазначає, що трактор колісний відноситься до сільськогосподарської техніки, а рух сільськогосподарської техніки регулюється п.22.7 ПДР України, яким передбачено, що сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком Розпізнавальний знак транспортного засобу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 22.7 Правил дорожнього руху, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Однак, диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином, поліцейським СПД (смт. Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Макаром А.Д. надано невірну правову кваліфікацію правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 порушення правил перевезення вантажів, за яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідачем неправильно кваліфіковані дії позивача, оскільки згідно складеної постанови позивач керував великогабаритним транспортним засобом, ширина якого становить 2,9 м, без встановленого знаку 30.3 Ї, чим порушив вимоги п.22.7 ПДР; на вказані дії поширюється ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис вчиненого правопорушення.

Вищевикладене, на думку суду, свідчить про фактичну відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1589826 від 5.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень і надіслати справу на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Також враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 484 грн 48 коп., що підтверджується квитанцією № ID 8956-4178-1135-5200 від 12.03.2024. Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 242 грн 24 коп. підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 242 грн 24 коп. слід покласти на позивача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також, при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом також взято до уваги правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку, що позивачу слід частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу на суму 500 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 132-1, 251, 252, 280, 283, 289, 293 КУпАП, керуючись статтями 2, 5, 9, 71, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 143, 159, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Югов Сергій Анатолійович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1589826 від 5.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень і надіслати справу на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки покласти на позивача ОСОБА_1 .

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 500 (п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, , адреса місця знаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Рішення суду складено та підписано 11.04.2024.

Головуючий Гуменний П.П.