Справа № 580/6650/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2024 року справа № 580/6650/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд з Шостого апеляційного адміністративного суду після скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви для продовження розгляду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) подав до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення, що склалася в березні 2018 року позивачу, ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 17.01.2019;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 індексацію-різниці грошового забезпечення, що склалася в березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 17.01.2019 з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 в сумі 43163,37 грн.

Ухвалою від 07.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

13.02.2024 від представника відповідача суду надійшло клопотання, в якому він просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду та накласти на представника позивача ОСОБА_2 штраф у розмірі 30280,00 грн. (10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за зловживання своїми процесуальними правами.

Клопотання мотивоване тим, що позивач через представника вже звертався із подібними вимогами до суду у справах №580/3562/21 та №580/10794/21, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Оцінивши доводи клопотання, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 02.06.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 17.01.2019 не у повному обсязі;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01.03.218 до 17.01.2019 із застосуванням базового місяця січень 2018 року з урахуванням належної місячної суми індексації 4091,94 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3562/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У подальшому, 14.12.2021 ОСОБА_1 подав позов до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 17.01.2019 не в повному обсязі;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням проведених виплат;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4091 гривень 94 копійки, за період з 01.03.2018 року по 17.01.2019 із застосуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), у урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу, ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку № 159 з січня 2016 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі №580/10794/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 до 28.02.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018, застосувавши для обчислення індексації місяць підвищення (базовий місяць) січень 2008 року, та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Суд враховує, що предметом позову у справі, що розглядається №580/6650/23, є виплата позивачу індексації-різниці грошового забезпечення, що склалася в березні 2018 року, за період з 01.03.2018 по 17.01.2019 з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 в сумі 43163,37 грн.

При цьому, вказані позовні вимоги у справі №580/3562/21 не були заявлені, а у справі №580/10794/21 суд відмовив у їх задоволенні через те, що з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, не досліджуючи право позивача на отримання індексації-різниці з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Отже, обставини подання позову у справі, що розглядається, та у справах №580/3562/21 та №580/10794/21 відмінні.

Тому доводи позивача про наявність рішень суду, якими вирішено спір між тими самими сторонами та з тих самих підстав, суд вважає необґрунтованими.

Стосовно доводів відповідача про зловживання позивачем процесуальними правами, суд зазначає таке.

Так, завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами відповідно до п.9 ч.3 ст.2 КАС України є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Згідно з ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд врахував, що позови у вищевказаних справах не було подано одночасно, тобто з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ.

Суд зазначає, що подання таких позовних заяв позивачем здійснювалось на реалізацію наданих йому процесуальних прав послідовно у тих частинах, в яких відмовлено попередньо через передчасність та з інших підстав, що не створило дійсних перешкод у здійсненні судочинства в межах даної адміністративної справи.

Згідно з висновками Верховного Суду в ухвалі від 07 грудня 2020 року у справі №9901/598/19 перелік дій, які підпадають під ознаки зловживання процесуальними правами, закріплений нормою частини 2 статті 45 КАС України, проте, за будь-яких умов, визнання певних дій зловживанням процесуальними правами здійснює виключно суд, керуючись власним розсудом та виходячи з конкретних обставин справи.

Проаналізувавши доводи відповідача, наведені ним у клопотанні про застосування до позивача заходів процесуального примусу, слід зазначити, що вони фактично зводяться до створення підстав для повернення позовної заяви позивача, що позбавить його, встановленого КАС України, права на захист його порушених прав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів зловживання відповідачем процесуальними правами.

Отже, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-21, 238-239, 244-245, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання від 13.02.2024 (вх. від 13.02.2024 №7945/24) про залишення позовної заяви у справі №580/6650/23 без розгляду та накладення на представника позивача ОСОБА_2 штрафу в розмірі 30280,00 грн. за зловживання своїми процесуальними правами.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ