Справа № 120/13093/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13093/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

09 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2023 року позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", звернулося в суд з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (відповідача) про визнання протиправною та скасування постанови №370 від 28.02.2023.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.12.2023 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що суд приходить до висновку про обґрунтованість прийнятої НКРЕКП постанови від 28.02.2013 №370 та, як наслідок, відсутність підстав для її скасування. Також вважає, що оскаржуваною постановою до ТОВ «Вінницягаз Збут» накладено штраф в сумі 850000 гривень, що, на думку суду, є співмірним до тієї кількості та суті виявлених порушень.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідач не дотримався принципів пропорційності порушення і покарання та жодним чином не обґрунтував в оспорюваній у цій справі постанові розмір штрафних санкцій, висновок щодо застосування яких викладений у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 у справі №620/2718/20.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що апеляційна скарга дублює зміст позовної заяви та не спростовує висновки суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2023 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 23 листопада 2022 року №1550, на підставі посвідчення на проведення планової перевірки від 04 січня 2023 року №8, проведено планову перевірку щодо дотримання ТОВ "Вінницягаз Збут" вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201 за період діяльності з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2022 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 06 лютого 2023 року № 81, в якому зафіксовано порушення ТОВ "Вінницягаз Збут" вимог законодавства та Ліцензійних умов, а саме:

пункту 2.1 Ліцензійних умов, зокрема:

- пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493 та пункту 4.1 Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2497, в частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування;

- пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, в частині належного повідомлення споживача постачальником про його намір змінити умови договору постачання природного газу не пізніше ніж за 30 днів до набрання чинності такими змінами;

- пункту 24 розділу III Правил постачання, в частині зарахування переплати в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повернення на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги;

- пункту 2 постанови НКРЕКП від 17.02.2021 № 254 «Про подання фінансової звітності суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», в частині подання до НКРЕКП фінансової звітності виключно в електронному вигляді у форматі Excel з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи ліцензіата та/або кваліфікованої електронної печатки ліцензіата з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» на адресу ;

пункту 2.2 Ліцензійних умов, а саме:

- підпункт 13, в частині виконання умови (вимоги) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу;

- підпункт 18, в частині складання звітності, затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку;

- підпункт 25, в частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

За результатами розгляду Акту №81 на засіданні Регулятора, яке було проведено у формі відкритого слухання, НКРЕКП прийнято постанову від 28.02.2023 № 370 «Про накладення штрафу на ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу» в розмірі 850000 гривень.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятою постановою, ТОВ "Вінницягаз Збут" звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, розподілу малими системами розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії, агрегації; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом.

Регулятор здійснює державне регулювання, окрім іншого, шляхом ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, а також державного контролю та застосування заходів впливу (п. 2, 4 ч. 2 ст. З Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Відповідно до п. 11, 12 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, справи про зловживання на оптовому енергетичному ринку, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про енергетичну ефективність" (ч. 4 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Так, надаючи оцінку висновкам перевірки в частині порушення ТОВ "Вінницягаз Збут" пункту 2.1 Ліцензійних умов, суд першої інстанції врахував, що ТОВ "Вінницягаз Збут" здійснює свою діяльність відповідно до ліценції на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, а, відтак, зобов`язане дотримуватись Ліцензійних умов, які визначають обов`язок дотримуватись вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, тому посилання представника позивача оцінює критично щодо порушення пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи в частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування.

Крім того, обставини, на які посилається представник позивача щодо неможливості здійснення балансування в газову добу D, мали б бути враховані ТОВ "Вінницягаз Збут" при отриманні ліценції на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

Заперечуючи порушення пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, яке виразилось у належному повідомленні споживача постачальником про його намір змінити умови договору постачання природного газу не пізніше ніж за 30 днів до набрання чинності такими змінами, представник позивача зазначила, що укладаючи договір ТОВ КД «Вацак» погодився, що протягом дії договору ціна на природній газ може змінюватись ти при цьому додаткових повідомлень про зміну ціни йому надавати не потрібно.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Вінницягаз Збут» та ТОВ КД «Вацак» укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41СР217-1410-20 від 01.12.2020.

Відповідно до п. 3.1 укладеного Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41СР217-1410-20 від 01.12.2020 розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Підписуючи цей договір Споживач підтвердив, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що Сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, Споживач підтвердив, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору та інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Поряд із цим, 31.12.2021 між ТОВ «Вінницягаз Збут» та ТОВ КД «Вацак» укладено додаткову угоду №1/41СР217-1410-20, пунктом 5 якої визначено, що сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором починаючи з 01.01.2022 на рівні, визначеному додатковою угодою.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, внаслідок укладання додаткової угоди №1/41СР217-1410-20 від 31.12.2021, відбулась зміна умов договору постачання природного газу №41СР217-1410-20 від 01.12.2020. Такі зміни набрали чинності починаючи з 01.01.2022.

При цьому, положеннями пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що споживачу має бути надане належне повідомлення постачальника про намір змінити умови договору постачання природного газу, при цьому споживач має бути повідомлений про його право відмовитись від запропонованих змін. Таке повідомлення має бути надане споживачеві не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами). Споживачі мають право відмовитися від договору, якщо вони не приймають нові умови, повідомлені постачальником.

Разом із тим, доказів того, що ТОВ «Вінницягаз Збут» повідомило ТОВ КД «Вацак» про зміну з 01.01.2022 умов договору постачання природного газу не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами, матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивачем не вчинялось відповідних дій щодо повідомлення ТОВ КД «Вацак» про зміну умов договору у визначений правилами строк представником позивача не заперечується.

Крім того, сам лише факт підписання ТОВ КД «Вацак» додаткової угоди жодним чином не спростовує допущене ТОВ «Вінницягаз Збут» порушення, адже питання щодо підписання чи/або не підписання такої угоди є правом ТОВ КД «Вацак», тоді як необхідність своєчасного повідомлення про намір змінити умови договору постачання природного газу є закріпленим обов`язком постачальника.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується, що висновки перевірки в даній частині є також обґрунтованими.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо порушення позивачем пункту 24 розділу III Правил постачання природного газу та підпункт 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 24 розділу III Правил постачання природного газу, розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділів V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника.

При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника.

У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

При цьому, підпунктом 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен виконувати умови (вимоги) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу.

Як встановлено судом першої інстанції та видно із матеріалів справи, суть виявленого порушення полягає у невчасному зарахуванні переплати в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повернення на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

При цьому, представник позивача не заперечує обставин того, що ТОВ «Вінницягаз Збут» не було дотримано термінів повернення побутовим споживачам переплати за спожитий природній газ.

Поряд з цим, обґрунтовуючи протиправність застосування до ТОВ «Вінницягаз Збут» штрафу за відповідне порушення, представник позивача посилається на введений на території України воєнний стан та карантинні обмеження, які були запровадженні з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, однак, як вірно зазначає суд першої інстанції, ці обставини жодним чином не звільняють ТОВ «Вінницягаз Збут» від обов`язку дотримуватись Правил постачання природного газу та не спростовують факт виявленого порушення. Відтак, висновки перевірки в цій частині, на переконання суду, також є обґрунтованими.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо висновків перевірки, які стосуються порушення ТОВ «Вінницягаз Збут» пункту 2 постанови НКРЕКП від 17.02.2021 №254 «Про подання фінансової звітності суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Постанова №254), колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 1 Постанови №254, суб`єкти господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - ліцензіати), регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), зобов`язані:

1) до 30 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подавати фінансову звітність: № 1 «Баланс (звіт про фінансовий стан)»; № 2 «Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)»;

2) до 05 березня року, наступного за звітним, подавати річну фінансову звітність: № 1 «Баланс (звіт про фінансовий стан)»; № 2 «Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)»; № 3 «Звіт про рух грошових коштів»; № 4 «Звіт про власний капітал»; примітки до фінансової звітності.

Згідно із пунктом 2 Постанови №254, звітність подається до НКРЕКП виключно в електронному вигляді у форматі Excel з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи ліцензіата та/або кваліфікованої електронної печатки ліцензіата з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» на адресу .

У разі, коли останній день подання звітності випадає на неробочий день, термін надання звітності переноситься на перший після вихідного робочий день.

Датою подання звітності вважається дата надходження звітності до НКРЕКП.

Натомість, як видно із матеріалів перевірки, фінансову звітність за ІІІ квартал 2021 року в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи ліцензіата ТОВ «Вінницягаз Збут» подано не було, що свідчить про порушення ТОВ «Вінницягаз Збут» вимог пункту 2 Постанови №254.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що факт усунення порушення (подання звітності) у період проведення перевірки жодним чином не спростовує встановлене НКРЕКП порушення. З огляду на викладене, суд першої інстанції приходить до висновку про обґрунтованість висновків перевірки в цій частині.

З приводу порушення ТОВ «Вінницягаз Збут» підпункту 18 пункту 2.2 Ліцензійних умов в частині складання звітності, затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку, суд першої інстанції врахував, що Постановою НКРЕКП №1234 від 07.07.2016 затверджено Інструкцію щодо заповнення форми звітності №5НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу».

Зокрема, пунктом 1 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що Форма № 5 складається постачальниками станом на останнє число звітного періоду і подається до НКРЕКП не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним періодом. Датою подачі форми № 5 вважається дата її реєстрації в НКРЕКП.

Також, Постановою НКРЕКП №1234 від 07.07.2016 затверджено Інструкцію щодо заповнення форми звітності № 5а-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу з постачання природного газу побутовим споживачам». Пунктом 1 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що Форма № 5а складається постачальником станом на останнє число звітного періоду і подається до НКРЕКП та структурних підрозділів НКРЕКП на територіях не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Датою подачі форми № 5а вважається дата її реєстрації в НКРЕКП.

Отже, НКРЕКП цілком обґрунтовано враховано дату реєстрації в НКРЕКП, як дату подачу відповідних форм звітності.

З приводу посилань представника позивача на відсутність факту порушення ТОВ «Вінницягаз Збут» вимог підпункту 25 пункту 2.2 Ліцензійних умов, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, колегія суддів з урахуванням вимог пункту 4.1 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №1156 від 21.09.2017 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначено, що інформація щодо показників комерційної якості надання послуг оператора газорозподільної системи (додаток 5) (далі - інформація щодо якості послуг Оператора ГРМ) та/або інформація щодо показників комерційної якості надання послуг постачальника природного газу (додаток 10) (далі - інформація щодо якості послуг постачальника) складається станом на останнє число звітного періоду і подається Оператором ГРМ та/або постачальником щоквартально до НКРЕКП та її територіальних органів за місцезнаходженням Оператора ГРМ або постачальника не пізніше ніж через 50 днів після звітного періоду, вважає, що визначення "не пізніше" вказує на те, що така інформація має бути подана завчасно із урахуванням термінів пересилки поштової кореспонденції та можливої дати її надходження до НКРЕКП.

В даному ж випадку перевіркою встановлено, що такі терміни ТОВ «Вінницягаз Збут» були пропущенні.

Доводи апеляційної скарги на неспівмірність застосованого штрафу до виявлених порушень, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки мінімальний штраф в сумі 850000 гривень, є співмірним до тієї кількості та суті виявлених порушень.

При цьому, згідно положень ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», максимальна сума штрафу, яка застосовується до суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу відповідно до законодавства у сфері функціонування ринку природного газу за скоєння правопорушення на ринку природного газу становить до 1700000 гривень.

У контексті доводів апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанцій у цій справі висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.05.2022 у справі № 620/2718/20, колегія суддів уважає за необхідне зауважити, що предмет, зміст правовідносин та їх нормативно-правове регулювання є різними.

У постанові від 26 липня 2023 року у справі №200/3265/21-а Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив такі висновки щодо застосування дискреції НКРЕКП та пропорційності санкцій:

«…47. Право на визначення розміру санкції згідно із наведеної вище норми покладається на орган контролю, проте, законодавцем встановлено можливість застосування штрафних санкцій в розмірі від 85 000, 00 грн до 1 700 000, 00 грн.

Таким чином, у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів недискримінації та пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

В свою чергу, обов`язковість дотримання принципу пропорційності зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що орган контролю під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтовано вказати про причини застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.

Також колегія суддів враховує, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок; у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосовувати до них за результатом проведених перевірок санкції, а також здійснювати інші заходи державного регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави.

Така позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 826/3880/18, від 28.09.2020 у справі № 812/225/17, від 21.04.2021 у справі №480/2675/20, від 26.05.2021 у справі № 824/266/20-а, від 08.07.2021 у справі №160/1598/20, від 28.07.2021 у справах № 380/744/20, № 280/160/20, від 13.09.2021 у справі № 280/62/20, від 20.05.2022 у справі № 340/370/21, від 21.03.2023 у справі № 640/17821/21 та від 13.09.2024 у справі №640/30316/21.

З огляду на усі вище викладені обставини, колегія суддів вважає законним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість прийнятої НКРЕКП постанови від 28.02.2013 №370 та, як наслідок, відсутність підстав для її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.