Справа № 420/1143/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1143/23

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 10.08.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023р. Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (надалі ФОП) ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 2868474грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості за штрафними санкціями за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.

21.03.2023р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/ НОМЕР_1 на суму 2040062грн., від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/ на суму 443740грн., від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/ на суму 384672грн., - за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

В обґрунтування зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 зазначає, що під час проведення податкових перевірок в Вінницькій області вона знаходилася в смт Велика Михайлівка Одеської області, та будь-якої підприємницької діяльності у Вінницькій області з реалізації тютюнових виробів не здійснювала.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023р. відмовлено у задоволенні позову Головного управління ДПС у Вінницькій області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій; задоволено зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішень про застосування фінансових санкцій та визнано протиправними та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/, від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/, від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано відсутністю належних доказів здійснення ФОП ОСОБА_1 будь-якої підприємницької діяльності на території Вінницької області, зокрема, у кіосках, що перевірялися, та невідповідність наказів про проведення перевірок вимогам, встановленим Податковим кодексом України.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням Головне управління ДПС у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Апелянт зазначає про грубе порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства при реалізації та зберіганні тютюнових виробів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказами Головного управління ДПС у Вінницькій області від, 30.08.2022р. №2247к, від 08.09.2022р. №2382к, 12.09.2022р. №2497к, на підставі ст.ст.75, 80, 82 Податкового кодексу України, призначено проведення фактичних перевірок місць здійснення торгівлі тютюновими виробами: кіоску по АДРЕСА_1 (на території автовокзалу «Західний»), м. Вінниця, Вінницька область, з 30.08.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р., та з 12.09.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р.;

кіоску, біля ринку СТ «Віо-Ринок», вул. Я. Мудрого, 12, м. Бершадь, з 12.09.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р. /т.1 а.с.149-150, 174-175, 193-194/

31.08.2022р., 13.09.2022р., 19.09.2022р. на підставі вищезазначених наказів та направлень, посадовими особами відповідача проведені фактичні перевірки вищезазначених місць здійснення торгівлі тютюновими виробами, за результатами яких складено акти фактичної перевірки від 31.08.2022р. №5490/02-32-07-05/, від 15.09.2022р. №6249/03-32-07-05/, від 19.09.2022р. №6323/02-32-07-05/НМ808367.

Перевірками встановлено, що в порушення ст.ст.11. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» позивачем в зазначених місцях здійснення торгівлі здійснюється реалізація тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка та наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності.

На підставі вищезазначених актів перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесені рішення про застосування фінансових санкцій від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/, від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/, від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/ у розмірах 2040062грн., 384672грн., 443740грн. за порушення ст.ст.11,15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». /т.1 а.с.9-10, 14-15, 18/

Вищезазначені рішення про застосування фінансових санкцій направлені на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 та отримані нею. /т.1 а.с.10, 19/

Згідно розрахунку податкової заборгованості, ФОП ОСОБА_1 має заборгованість за штрафними санкціями за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну станом на 11.01.2023р. у розмірі 2868474грн. /т.1 а.с.4/

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не сплати податкового боргу, Головне управлінням ДПС у Вінницькій області звернулося з даним позовом до суду.

В свою чергу, ФОП ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову ФОП ОСОБА_2 виходячи з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим законодавством визначено, що однією з функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України), а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вимогами п.80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, фактична перевірка відповідних місць торгівлі тютюновими виробами проведена на підставі наказів Головного управління ДПС у Вінницькій області від 30.08.2022р. №2247к, від 08.09.2022р. №2382к, від 12.09.2022р. №2497к. /т.1 а.с.149-150, 174-175, 193-194/

Відповідно до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області пред`явлено продавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідні направлення на проведення фактичних перевірок місць здійснення торгівлі тютюновими виробами: кіоску по АДРЕСА_1 (на території автовокзалу «Західний»), м. Вінниця, Вінницька область, з 30.08.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р., та з 12.09.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р.; кіоску біля ринку СТ «Віо-Ринок», вул. Я. Мудрого, 12, м. Бершадь, з 12.09.2022р. терміном 10 діб, за період з 24.02.2022р. /т.1 а.с.151-152, 158, 176-1778, 182, 195-196/

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Пунктом 86.7 ст.86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу.

За результатами перевірки складено акти від 31.08.2022р. №5490/02-32-07-05/, від 15.09.2022р. №6249/03-32-07-05/, від 19.09.2022р. №6323/02-32-07-05/НМ808367.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про дотримання податковим органом вимог ПК України щодо призначення та проведення фактичних перевірок вищезазначених об`єктів торгівлі тютюновими виробами.

Відповідач, з яким погодився суд першої інстанції зазначає, що під час проведення перевірок знаходилася в смт Велика Михайлівка Одеської області і ніякої участі в них не брала, ніяких договорів оренди не підписувала, не орендувала торгові кіоски і не здійснювала будь-якої підприємницької діяльності у Вінницькій області.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 10.06.2022р. між ПрАТ «ВОПАС10599» (наймодавець) та ФОП ОСОБА_6 укладено договір найму, згідно умов якого наймодавець зобов`язаний надати в найм наймачу малу архітектурні форму згідно акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною і складає єдиний документ даного договору, в тимчасове користування за плату, а наймач зобов`язується прийняти наймане майно, платити вказану даним договором плату, утримувати наймане майно в порядку, передбаченому цим договором. Об`єктом найму за даним договором є мала архітектурна форма площею п`ять квадратних метрів, яка розташована на «Вінницькій АС-2», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 107.

10.06.2022р. сторонами вищезазначеного договору підписано акт прийому передачі об`єкту найму. /т.1 а.с.163-168/

25.08.2022р. між ФОП ОСОБА_7 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_8 (орендар) укладено договір оренди, згідно умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування (оренду) приміщення (торгівельний кіоск) визначене у договорі. За плату та на обумовлений строк для здійснення підприємницької діяльності. За цим договором орендодавець зобов`язується передати орендарю торгівельний кіоск №2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . /т.1 а.с.244-246/

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Так, податковим органом на підтвердження обставин здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності у відповідних торгівельних кіосках надано до суду договори найму від 10.06.2022р. та оренди від 25.08.2022р.

Водночас, відповідачем на доведення власних доводів щодо не здійснення господарської діяльності у відповідних торгівельних кіосках, недостовірності інформації, викладеної у вищезазначених договорах, або їх підробці, не надано до суду жодних належних та достатніх доказів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності у торгівельних кіосках, що були предметом фактичних перевірок, а тому саме на підприємця покладається відповідальність за виявлені податковим органом порушення законодавства про регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України врегульовано Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (надалі Закон №481/95-ВР)

Статтею 1 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Нормами ст.14 ПК України визначено поняття тютюнових виробів, електронної сигарети та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, зокрема:

п.п. 14.1.252 визначено, що тютюнові вироби - це сигарети з фільтром та без фільтра, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Слід зауважити, що п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів віднесено, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Згідно вимог п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що не марковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Відповідно до ст.11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку, в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватись суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявністю у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Як вбачається з актів фактичної перевірки, позивачем в порушення ст.ст.11. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснюється реалізація тютюнових виробів безмарок акцизного податку встановленого зразка та наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності.

Відповідно до абз.7 ст.17 Закону №481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Згідно з абз.20 ст.17 Закону №481 виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000грн.

Отже, контролюючим органом правомірно винесені оскаржувані рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/, від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/, від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/ за порушення ст.ст.11. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання протягом 10 робочих днів. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Так, рішеннями Головного управління ДПС у Вінницькій області від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/, від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/, від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/ застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у розмірах 2040062грн., 384672грн., 443740грн. за порушення ст.ст.11. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Згідно п. 58.3. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

Пунктами 42.1., 42.2. ст.42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Вищезазначені рішення про застосування фінансових санкцій направлялися на податкову адресу позивача та отримані, тобто, в силу ст.42 ПК України вважаються врученими.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно розрахунку податкової заборгованості, ФОП ОСОБА_1 має заборгованість за штрафними санкціями за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну станом на 11.01.2023р. у розмірі 2868474грн. /т.1 а.с.4/

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з п. 59.3. ст. 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Так, п. 59.4. ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.42.1. ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення ФОП ОСОБА_1 податкової вимоги з детальним розрахунком суми податкового боргу, що свідчить про порушення Головним управлінням ДПС у Вінницькій області порядку стягнення податкової заборгованості та передчасність позовних вимог.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити частково, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року скасувати в частині задоволення зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 05.10.2022р. №6803/02-32-07-05/ НОМЕР_1 на суму 2040062грн., від 20.10.2022р. №7689/02-32-07-05/ на суму 443740грн., від 21.10.2022р. №7823/02-32-07-05/ на суму 384672грн.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023р. залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв