Справа № 580/1012/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року справа № 580/1012/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 до 30.09.2022; з 01.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 27.11.2022; з 10.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 до 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 до 30.09.2022; з 01.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 27.11.2022; з 10.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 до 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 28.09.2022 до 30.09.2022; з 01.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 27.11.2022; з 10.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 до 20.01.2023 він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, у складі військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), куди його було відряджено, що підтверджується відповідною довідкою. За наведений період позивач отримував заробітну плату та 30 000 грн одноразової грошової допомоги, при цьому, додаткова грошова допомога із розрахунку до 100 000 грн за місяць як за участь у бойових діях, йому сплачена не була. У відповідь на заяву про нарахування і виплату вищевказаної доплати позивачу повідомлено про відсутність підстав для нарахування збільшеної додаткової винагороди. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та зазначає, що на підставі наказу АДПС позивач не може бути позбавлений підвищеної додаткової винагороди. Окрім того, цей наказ, у порушення вказаних вище норм, не було зареєстровано та оприлюднено у встановлений законом спосіб.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час (час дії ПКМУ №168) постійно виконує обов`язки військової служби.

Таким чином, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період з вересня до грудня 2022, січень 2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100 000 гривень.

Абзацом 2 пункту 1 наказу 392-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу 392-АГ визначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем: 1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ органів військового управління, військової

Пунктом 4 наказу 392-АГ передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службовобойових дій, вахтового, навігаційно[1]вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 11 наказу 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Тобто, для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди необхідна інформація, зокрема про позивача, у відповідності до Додатку 2 пункту 11 наказу 392-АГ, з зазначенням підстав.

02.02.2023 начальник відділу прикордонної служби №2 відпрацював рапорт (1786р) на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди за період з 26.09.22 по 30.09.22. Відповідно до вимог абзацу 2 п. 11 наказу 392-АГ інформація про військовослужбовців має надходити від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону по формі визначеній у Додатку 2 до цього наказу. Рапорт за вересень 2022 року складено лише 01 лютого 2023 року, тобто, з порушенням строку визначеного пунктом 11 Наказу № 392-АГ. На адресу відповідача надходили донесення від НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.11.2022 № Т/22-4313-22-Вих та від 04.12.2022 № Т/22-4933-22-Вих (період жовтень листопад 2022 року), в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу 392-АГ відсутня.

Таким чином, враховуючи, що за вересень - листопад 2022 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Щодо невиплати збільшеної додаткової винагороди до 100 000 гривень за грудень 2022 року та січень 2023 року у відповідності до вимог наказу 628-АГ.

Довідка від 20.01.2023 № 4549 не відповідає вимогам наказу 628-АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 наказу 628-АГ, а саме не вказані бойові розпорядження на підставі яких позивача виконував завдання (зазначення наказу 165 (гриф) АДПСУ підтверджує лише прибуття на ділянку відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону), рапорти командира підрозділу, журнал службово-бойових дій, тому не може бути взята до уваги, як додаткове підтвердження, при прийнятті судом рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди.

Відповідно до п. 8 наказу 628-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

За період грудень 2022 та січень 2023 (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628-АГ від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили. На адресу відповідача взагалі не надходили жодні підтверджуючи документи.

Таким чином, враховуючи, що за грудень 2022 та січень 2023 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 19.12.2022 № 229 (гриф) та бойового наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 17.01.2023 № 263 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибули до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) 20.01.2023.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Тобто Законом України «Про оборону України» не визначено, що в районі ведення бойових дій постійно ведуться бойові дії, там зазначено «певний час ведуться або можуть вестися», а можуть взагалі не вестися, а територія може входити до району ведення бойових дій.

Таким чином, віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період вересень грудень 2022 не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень щомісячно, оскільки доказів що в районі бойових дій ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) впродовж певного часу велись бойові дії не надано. Всі вогневі ураження або бойові дії мають фіксуватися в розділі ІІ Журналу службово-бойових дій. Зміст наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 1 від 02.01.2023 та № 26 від 02.02.2023 вказує на включення Чернігівської області до районів ведення бойових дій до 31.12.2022 включно. Крім того, сам лише факт безпосереднього перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових дій) не є підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах та не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди.

Доводи позивача, про те, що перебування в районах ведення бойових дій на підставі бойового розпорядження, яке не стосується виключно позивача, а стосується порядку дій органу охорони державного кордону не надає йому безумовне право на одержання додаткових виплат, передбачених Постановою № 168 є неприйнятними. Виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

Відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 до облікових даних Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК вносяться бойові розпорядження, з 26.09.2022, зокрема внесені бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (розділ 1 Журналу службово-бойових дій) за період з вересня 2022 по січень 2023 року. До розділу 2 Журналу службово-бойових дій за період з вересня 2022 по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналу службово-бойових дій бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналі службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою 168 та наказами 392-АГ та 628-АГ. В рапортах начальника відділу прикордонної служби № 2 вказані бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянці відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону. Позивач не перебував в зоні активних бойових дій, він виконував обов`язки в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 , місто не знаходиться на території між позиціями сил оборони та позиціями військ агресора. Несення служби не може порівнюватись з участю в бойових діях безпосередньо на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противника. Нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказами № 392-АГ та № 628-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказах № 392-АГ та № 628-АГ.

Відповідач не отримав підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в діях відсутня протиправна бездіяльність.

Таким чином, рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненарахування та невиплати збільшеної додаткової винагороди за період вересень - грудень 2022 по січень 2023 року є законним, прийнятим в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно будь яких правових підстав щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень за період вересень грудень 2022 та січень 2023 року немає. Бойові розпорядження за період вересень грудень 2022, січень 2023 стосовно військовослужбовців відділу прикордонної служби № 2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 не видавались. Вказані в рапортах бойові розпорядження № 601дск від 30.09.2022, № 668дск від 21.10.2022, № 690дск від 26.10.2022, № 699дск від 28.10.2023 застосовувались впродовж всього періоду перебування в оперативному підпорядкуванні, що дає підстави для висновку, що вказані бойові розпорядження мають загальний характер та задачі визначені не кожному військовослужбовцю, а загальні. Інформацію про дні безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не можливо надати, оскільки позивач в цей період знаходився в оперативному підпорядкування начальника НОМЕР_3 прикордонного загону. Підтверджуючих документів, які б свідчили про безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах на адресу загону не надходило. Розпорядником інформації викладеній в бойовому наказі від 16.09.2022 № 165 (гриф) є Адміністрація Державної прикордонної служби. Бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 № 165 (гриф) є організаційно розпорядчим документом щодо дій органів (підрозділів) і не стосується безпосередньо позивача, вказаний наказ свідчить про прибуття військовослужбовців, в тому числі і позивача на ділянку відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону. Вказаний бойовий наказ не підтверджує участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За обліковими даними відділення документального забезпечення штабу відсутнє звернення позивача стосовно невиплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. у період вересень грудень 2022 та січень 2023. На адресу відповідача надходила заява представника позивача від 24.11.2023 стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 26.06.2023 № 337-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії сапер групи інженерної розвідки відділення інженерного забезпечення першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 № 165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибули до ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку українсько білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_2 ).

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди ОСОБА_1 .

Листом від 26.12.2023 № 02.5/М-1400-1312 відповідач повідомив представнику позивача наступне. Станом на даний час від ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_2 ) документів, що підтверджують безпосередню участь солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 для прийняття рішення та видачі наказу на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень за період вказаний в заяві, перебування в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону не надходило. Виплата збільшеної додаткової винагороди за період з 01 по 20 січня 2023 року солдату ОСОБА_1 , не передбачена, оскільки у відповідності до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02.022023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01 по 31 січня 2023 року не входила до районів ведення воєнних (бойових) дій. У відповідності до наказів ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про виплату додаткової винагороди», додаткова грошова винагорода у розмірі до 30 000 гривень за період з вересня 2022 року по січень 2023 року солдату ОСОБА_1 нарахована та виплачена у розмірах передбачених наказами АДПСУ від 30.07.2022 № 392-АГ та від 09.12.2022 № 628-АГ. Витяги про вибуття (прибуття) солдата ОСОБА_1 у (з) відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону у НОМЕР_5 прикордонному загоні відсутні, оскільки солдат ОСОБА_1 прибув до НОМЕР_3 прикордонного загону з оперативного підпорядкування начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Західного регіонального управління та вибув з НОМЕР_3 прикордонного загону на підставі наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Позивач вважаючи, що йому не було виплачено додаткову винагороду у повному обсязі суми 100 000,00 грн, звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд зазначає наступне.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач зазначає про проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , виконання бойових завдань та неотримання додаткової щомісячної винагороди в розмірі 100 000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

В той же час, твердження позивача про порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та протиправну невиплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн за вересень - грудень 2022 року та січень 2023 року, відповідач заперечує, у зв`язку з чим, ця обставина має бути доведена.

Тобто, доводи позивача про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 28.09.2022 до 30.09.2022; з 01.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 27.11.2022; з 10.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 до 20.01.2023 та, як наслідок, виникнення права на отримання додаткової щомісячної винагороди передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100 000,00 грн, мають бути підтверджені належними та достатніми доказами.

У відзиві на позовну заяву військова частина НОМЕР_1 вказує на те, що 02.02.2023 начальник відділу прикордонної служби № 2 відпрацював рапорт (1786р) на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди за період з 26.09.22 по 30.09.22. Відповідно до вимог абзацу 2 п. 11 наказу 392-АГ інформація про військовослужбовців має надходити від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону по формі визначеній у Додатку 2 до цього наказу. Рапорт за вересень 2022 року складено 01 лютого 2023 року, тобто, з порушенням строку визначеного пунктом 11 Наказу № 392-АГ.

На адресу відповідача надходили донесення від НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.11.2022 № Т/22-4313-22-Вих та від 04.12.2022 № Т/22-4933-22-Вих (період жовтень листопад 2022 року), в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу 392 АГ відсутня.

Оскільки за вересень листопад 2022 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, то відсутні підстави для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень.

Довідка від 20.01.2023 № 4549 не відповідає вимогам наказу 628-АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 наказу 628-АГ, а саме не вказані бойові розпорядження на підставі яких позивача виконував завдання (зазначення наказу 165 (гриф) АДПСУ підтверджує лише прибуття на ділянку відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону), рапорти командира підрозділу, журнал бойових дій.

За період грудень 2022 та січень 2023 (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628-АГ від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили.

Доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у інших періодах, ніж зазначив відповідач, позивач не надав, його доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 під час нарахування грошового забезпечення, суд вважає необґрунтованими.

Також слід зазначити, що документування у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах (фіксація) та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації Постанови № 168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, суд дійшов висновку, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, що передбачена Постановою № 168, у спірний період підлягають Накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

Накази № 392-/0/81-22-АГ, № 628/0/81-22-АГ щодо впорядкування виплати спірної додаткової винагороди залишаються чинними та, щонайменше, протягом відповідного періоду регулювали ті питання, які необхідні для належного виконання п. 1 Постанови № 168.

Пам`ятаючи також про те, що Держприкордонслужба є правоохоронним органом спеціального призначення і виконує свої завдання в умовах дії воєнного стану, колегія суддів не має підстав заперечити обов`язковість дотримання вимог вказаних вище Наказів, які націлені насамперед на те, щоб розкрити зміст п. 1 Постанови № 168 (з уваги на функції Держприкордонслужби) та організувати порядок їх виконання/реалізації, позаяк йдеться про військовослужбовців та публічні кошти.

З наведених вище міркувань, суд дійшов висновку, що протягом спірного періоду командування військової частини НОМЕР_1 діяло правомірно, коли у свій діяльності та в умовах дії воєнного стану дотримувалося затверджених Наказом № 392-/0/81-22-АГ і № 628/0/81-22-АГ вимог, а також діяло відповідним чином. У контексті цього спору, це означає, що відповідач мав би пов`язувати виплату цієї винагороди у розмірі до 100 000 грн з виконанням військовослужбовцем (позивачем) завдань, які і були перелічені у Наказах № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ.

Звертаючи увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові 21.12.2023 у справі № 200/193/23, суд наголошує, що п. 2 Наказу № 392-/0/81-22-АГ передбачав вичерпний перелік бойових дій і заходів, визначених у п. 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення спірної додаткової винагороди до 100 000 грн, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Підпунктом 7 п. 2 вказаного Наказу до таких заходів віднесено виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або ж наступу, контрнаступу (контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави.

За п.4 Наказу № 392-/0/81-22-АГ, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених п. 2 цього Наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового та навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

З 01.12.2022 був уведений в дію Наказ № 628/0/81-22-АГ, в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених п. 1 Постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців (у тому числі, відряджених) у таких бойових діях або заходах.

Як передбачено у п. 2 Наказу № 628/0/81-22-АГ, до безпосередньої участі у бойових діях або ж заходах належить також виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення, а також знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником.

Таким чином, на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі, а також стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів: вогневий контакт з противником, вогневі ураження противником території, на якій здійснюються бойові дії, пошук та виявлення диверсійно-розвідувальних груп в умовах безпосереднього зіткнення.

При цьому, варто звернути увагу на те, що передбачений п.п. 4 та 5 Наказу № 392-/0/81-22-АГ (п.п. 3 та 7 Наказу № 628/0/81-22-АГ) перелік документів, що в сукупності підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях чи заходах, у тому числі довідка (список), складена керівником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії, про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях чи заходах, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, майже повністю дублює відповідний перелік документів, визначений у п. 3 розділу IV Інструкції № 188.

У свою чергу, позивач не пов`язував невиплату йому збільшеної суми додаткової винагороди за вересень - грудень 2022 року та за січень 2023 року зі зміною порядку чи умов виплати такої винагороди та не посилався на те, що відповідач протиправно не взяв до уваги певні документи або інші докази, які підтверджували його безпосередню участь у бойових діях та заходах, передбачених п. 1 Постанови № 168, або ж вимагав надати інші документи, які не були підставою для виплати йому збільшеної суми додаткової винагороди за попередній період.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Більше того, слід звернути увагу на те, що подібної правової позиції дотримується і Перший апеляційний адміністративний суд у своїх постановах від 05.09.2023 у справі № 360/227/23, від 05.09.2023 у справі № 360/278/23, від 05.09.2023 у справі № 360/241/23 та інших, ухвалених за аналогічних обставин.

На виконання частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що незважаючи на встановлену вказаною нормою презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку, встановленого частиною 1 статті 77 КАС України, довести належними та достатніми доказами ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ