Справа № 297/1611/24
Суддя: МИХАЙЛИШИН В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1611/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого МИХАЙЛИШИН В. М. за участю секретаря судового засідання Балега Ю.О., представника позивача за дорученням Безрученко В.В., відповідачки ОСОБА_1 , яка брала участь в режимі відеоконференції, її захисника Данько О.О., перекладача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненим адміністративним позовом БЕРЕГІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ГУ ДМС) до ОСОБА_1 про затримання громадянки російської федерації з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач БЕРЕГІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ГУ ДМС УКРАЇНИ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_1 , яка перебуває у Волинській ПТПІ ДМС України «Журавичі», що розташована за адресою: с. Журавичі, вул. Перемоги, 27, Волинської області, про продовження строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що 06 квітня 2023 року Берегівським районним судом Закарпатської області у справі № 3297/1138/23 винесено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання вищевказаного рішення суду, працівниками Берегівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області Відповідача 07.04.2023 року поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

02 жовтня 2023 року Берегівським районним судом Закарпатської області у справі № 297/3425/23 винесено рішення про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що станом на 02.04.2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ідентифікована, що унеможливлює реалізацію прийнятого Берегівським районним судом Закарпатської області рішення у справі № 297/1138/23.

На підставі наведених обставин виникла необхідність продовжити термін перебування іноземця строком на 6 місяців для завершення процедури його ідентифікації з метою виготовлення документів, що дають право на перетин кордону для забезпечення примусового видворення.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

04 квітня 2024 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано заяву позивача про уточнення позовних вимог, згідно якої зазначено, що позовну вимогу слід змінити та викласти її в наступній редакції: затримати громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 (шість) місяців.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Захисник Данько О.О. в судовому засіданні вважала позов необґрунтованим, у задоволенні позовної заяви просила відмовити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні погодилась із позицією свого захисника. Крім цього, пояснила, що знаходиться на території України вже рік, самостійно зверталася письмово до Молдови у посольство росії з метою отримання паспорту. Однак, їй пояснили, що вона має особисто з`явитися до посольства росії в Молдові, де їй допоможуть виготовити документи. Разом з цим, доказів у підтвердження своїх слів суду не надала.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів , зокрема затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурами видворення іноземця чи особи без громадянства або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Судом встановлено, що 06 квітня 2023 року Берегівським районним судом Закарпатської області адміністративний позов Берегівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області до громадянки російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України задоволено та прийнято рішення щодо її затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В подальшому, 02 жовтня 2023 року Берегівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення щодо продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянки російської федерації ОСОБА_1 на 6 (шість) місяців для забезпечення її видворення за межі території України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання не дозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 1 статті 26 Конституції та статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Згідно п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Згідно статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З поміж вищенаведеного, судом встановлено, що 07 квітня 2023 року начальником БЕРЕГІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ГУ ДМС УКРАЇНИ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ затверджено прийняте рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07 квітня 2023 року складено протокол №МЗК 000016 про адміністративне затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 07.04.2023 року, на підставі рішення від 07.04.2023 року про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, відповідачку ОСОБА_1 було 07.04.2023 року поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч. 11, ч. 12 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, зокрема те, що позовна заява була подана з недотриманням вимог ст. 289 КАС України, суд вважає, що уточнені позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню, тому громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід затримати з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

УХВАЛИВ:

Уточнений адміністративний позов БЕРЕГІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ МІГРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ В ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ (ГУ ДМС), який розташований за адресою м. Берегове, вул. Сечені, 4 «А», Закарпатської області, , до громадянки російської федерації ОСОБА_1 (яка перебуває у Волинській ПТПІ ДМС України «Журавичі», що розташована за адресою: с. Журавичі, вул. Перемоги, 27, Волинської області), про затримання громадянки російської федерації з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні задовольнити.

Затримати громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 (шість) місяців.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН