Справа № 160/6082/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
21 лютого 2024 рокуСправа №160/6082/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
28.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-3), в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову в перерахунку та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсій ОСОБА_1 станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №4716-1639/С-01/8-0400/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року у справі №160/6082/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №50 від 06.01.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 разову грошову допомогу відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі десяти її місячних пенсій, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить переглянути судове рішення від 15.05.2023р. у справі №160/6082/23 за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування поданої заяви зазначається, що у цій справі існують істотні обставини, що не були встановлені судом та не були відомі заявнику під час розгляду справи та були виявлені після набрання рішенням суду законної сили, а саме: нововиявленими обставинами є те, що позивачка ОСОБА_1 відкликала заяву від 02.01.2023р. щодо призначення їй пенсії за віком, на підставі якої їй було відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, а заява про призначення їй пенсії від 02.01.2023р. була подана до Пенсійного фонду в режимі «Автопризначення» посадовими особами підприємства, на якому вона працювала, без її відома, а в подальшому ОСОБА_1 було подано заяву щодо відтермінування призначення пенсії за віком, у зв`язку із чим пенсійну справу №50, у якій було відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, було закрито постійною причиною з 14.12.2022р. за особистим зверненням ОСОБА_1 . Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі її особистої заяви. Зазначені обставини не були відомі заявник на час винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення у справі №160/6082/23, оскільки з`ясувалися лише 31 жовтня 2023 року, що стало підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 залишено без руху та встановлено заявнику строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом подання до суду: копій заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 та всіх доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи; доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, зокрема, але не виключно, рішень пенсійних органів про закриття пенсійної справи ОСОБА_1 №50 та про подальше призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі її особистої заяви, а також копію такої заяви.

20.12.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області на виконання вимог ухвали суду 04.12.2023 року було усунуто означені недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року прийнято до розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 та відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а також призначено означену заяву до розгляду у судовому засіданні на 31 січня 2024 року о 14:30год.

Крім того, ухвалою суду від 08.01.2024р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: завірену належним чином копію рішення про припинення виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком, призначеної рішенням від 21.11.2022р. №5; письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того чи було розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, подану ОСОБА_1 22.02.2023р., і, якщо так, то яким територіальним органом Пенсійного фонду України здійснено такий розгляд і яке рішення прийняте за результатами розгляду цієї заяви, а також завірену належним чином копію такого рішення; витребувано у ОСОБА_1 : письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи була розглянута її заява про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, подана ОСОБА_1 22.02.2023р., і, якщо так, то які результати розгляду цієї заяви та копію відповідного рішення, прийнятого за наслідками цього розгляду.

21.01.2024р. до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , в яких, зокрема, зазначалося, що 02.01.2023р. нею разом із документами для призначення пенсії була подана заява про проведення виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №50 від 06.01.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні такої допомоги, у зв`язку із чим остання 15.01.2023р. звернулася до Урядового контактного центру з відповідною скаргою, водночас, приблизно 12.02.2023р. їй зателефонували з пенсійного органу і запропонували подати заяву про припинення виплати пенсії, яка начебто була призначена в автоматичному режимі, з огляду на що 13.02.2023р. ОСОБА_1 подала таку заяву, в якій також зазначила, що про призначення пенсії в автоматичному режимі їй відомо не було; в подальшому в період з 15.02.2023р. по 21.02.2023р. ОСОБА_1 знов зателефонували з пенсійного органу і запропонували прибути для написання заяви щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій, у зв`язку із чим нею і була написана відповідна заява від 22.02.2023р., проте про результати розгляду такої заяви ОСОБА_1 нічого досі невідомо і в особистому електронному кабінеті будь-які рішення пенсійного органу з цього приводу станом на теперішній час відсутні. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просила суд відмовити у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23.

31.01.2024р. до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про розгляд справи №160/6082/23 без участі його представника.

У судовому засіданні 31.01.2024р. оголошено перерву до 21.02.2024р. на 14:30год.

13.02.2024р. до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про розгляд справи №160/6082/23 без участі його представника.

14.02.2024р. до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про розгляд справи №160/6082/23 без участі його представника.

21.02.2024р. до суду надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в яких, зокрема, зазначалося, що рішення про припинення виплати пенсії за віком, призначеної рішенням від 21.11.2022р. №5, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, не приймалось. 13.10.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №0300-0306-9/59856 від 12.10.2023р. щодо необхідності надання доступу СП ОСОБА_2 (u03305-pp12) та проведення перевірки після доопрацювання. 31.10.2023 за вих. №0500-0308-9/93025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області направлено лист наступного змісту: «Відповідно до заяви від 02.01.2023 №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), спеціалістом ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_2 (u03305-pp12) відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Оскільки заявниця виявила бажання відтермінувати призначення пенсії за віком (заява була подана в режимі «Автопризначення»), пенсійну справу №50 закрито постійною причиною з 14.12.2022р. на підставі її особистої заяви. Відповідно до заяви від 22.02.2023р. №3261 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, ЕПС №32. Справа опрацьована спеціалістом Хмельницької області ОСОБА_3 (U22001-VLVA). Враховуючи зазначене, технічно неможливо надати доступ до діючої ЕПС спеціалісту ОСОБА_2 » Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядало заяву ОСОБА_1 від 22.02.2023р. та Управлінню не відомо про прийняте рішення за результатом розгляду цієї заяви стосовно призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV.

У судове засідання 21.02.2024р. представники заявника, а також представники Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявника (Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області) та Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 у судових засіданнях заперечувала проти задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23, посилаючись на доводи, викладені у поданих нею письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні відносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому ч.2 ст.361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Таким чином, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

При цьому з аналізу наведеної норми слідує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладені в основу судового рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами.

Разом з цим ч.4 ст.361 КАС України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До того ж судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 КАС України, відсутні, а також якщо обставини, визначені цією нормою, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Названі у заяві Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 обставини не відповідають ознакам нововиявлених, не є істотними саме в цій справі, тобто їх урахування судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийняте, з огляду на таке.

Так, при прийнятті рішення від 15.05.2023 року у справі №160/6082/23 судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку (60 років) 13.12.2022р.

Рішенням від 21.11.2022р. №5 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV з 14.12.2022р.

02.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Торецьк) із заявою про проведення виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Разом із заявою до пенсійного органу ОСОБА_1 надала, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_2 та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, а саме: довідку №02/11 від 13.12.2022р. та довідку №02/12 від 13.12.2022р.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області визначено органом, уповноваженим розглянути вищевказану заяву позивача.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про проведення виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняло рішення №50 від 06.01.2023 року, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні такої допомоги, з посиланням на те, що позивачем надано неповний пакет документів, оскільки після проведення аналізу поданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування встановлено відсутність інформації щодо періодів перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати ОСОБА_1 з 15.10.1984р. по 29.08.2002р. в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах на дату досягнення пенсійного віку, крім того, було встановлено, що за даними персоніфікованого обліку - індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 на дату досягнення пенсійного віку відсутні дані, які б підтверджували роботу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на відповідних посадах. За наведених обставин, ОСОБА_1 було рекомендовано долучити з закладів та установ за період роботи з 15.10.1984р. по 29.08.2002р. дані щодо перебування /не перебування у відпустках без збереження заробітної плати та інформацію щодо форми власності зазначених закладів та установ.

15.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до «Урядового контактного центру» з питання пенсійного забезпечення. Вказане звернення направлене на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Листом від 13.02.2023р. №4716-1639/С-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивачеві про те, що рішенням від 21.11.2022р. №5 їй призначена пенсія за віком, обчислена відповідно до Закону №1058-ІV з 14.12.2022р., при цьому, відповідно до пункту 7.1 розділу XV Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, роботах на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж зокрема для жінок 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсії станом на день призначення. Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191. Отже, ОСОБА_4 для призначення грошової допомоги необхідно надати довідки про період знаходження працівника у відпустці без збереження заробітної плати, час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та про форму власності закладу, після чого її пенсійна справа буде переглянута, з визначенням розміру грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV Закону №1058-ІV. Додатково у листі було зазначено, що вказана заява розглянута відповідно до Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» та, у разі незгоди з наданою відповіддю, позивач має право на її оскарження в органах вищого рівня або в судовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №50 від 06.01.2023 року та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №4716-1639/С-01/8-0400/23 від 13.02.2023р., якими ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті разової грошової допомоги у розмірі 10 пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Закону №1058-ІV, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Наданими до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами доказами підтверджено, що дійсно перше призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відбулося відповідно до рішення від 21.11.2022р. №5, згідно з яким ОСОБА_1 в режимі «Автопризначення» була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV з 14.12.2022р. (пенсійна справу №50).

При цьому, як зазначено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області у поясненнях, що надійшли до суду 21.02.2024р., рішення про припинення виплати пенсії за віком, призначеної рішенням від 21.11.2022р. №5, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, не приймалось.

Водночас, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вперше з приводу призначення пенсії вона звернулася до пенсійного органу у грудні 2022 року, після досягнення пенсійного віку (60 років), проте їй порадили подати документи у січні 2023 року, у зв`язку із тим, що тоді буде більший коефіцієнт. З огляду на це, ОСОБА_1 подала документи для призначення пенсії за віком 02 січня 2023 року, а разом з ними і заяву про проведення виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, за результатами розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняло рішення №50 від 06.01.2023 року, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні такої допомоги. При цьому 02.01.2023р. ОСОБА_1 повідомили, що їй вже була призначена пенсія в режимі «Автопризначення», у зв`язку із чим остання почала з`ясовувати як її відмінити і призначити з моменту особистого звернення, зверталася на «Гарячу лінію», була на прийомі у керівництва пенсійного органу, а в подальшому написала заяву від 13.02.2023р. про припинення виплати такої пенсії і закриття пенсійної справи через бажання відтермінувати подання документів для призначення пенсії за віком і подати їх саме у 2023 році у тримісячний термін з моменту виникнення права на призначення такої пенсії, бо первинне призначення пенсії відбулося в режимі «Автопризначення» на підставі анкети, поданої підприємством на якому вона працювала, без її відома.

Наданими до справи доказами підтверджено факт подання ОСОБА_1 заяви від 13.02.2023р. вищенаведеного змісту.

Також наданими заявником доказами підтверджено, що на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 від 13.02.2023р. пенсійну справу №50 закрито постійною причиною з 14.12.2022р.

Водночас, 22.02.2023р. ОСОБА_1 була подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, на підставі якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 06.03.2023р. №32 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 14.12.2022р. (електронна пенсійна справа №32).

Таким чином, вищевказаним рішенням від 06.03.2023р. №32, про існування якого не було відомо суду на час ухвалення рішення у цій справі, як і попереднім рішенням від 21.11.2022р. №5 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV саме з 14.12.2022р., тобто не відбулося ані зміни виду пенсії, ані зміни дати, з якої вона призначена.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог у цій справі, суд дійшов висновку про те, що з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Тобто, конструкція зазначеної норми права свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії до моменту виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі досліджених доказів суд також дійшов висновку, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №50 від 06.01.2023 року було протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги лише через відсутність інформації про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати та інформації про роботу на дату набуття права на пенсію за віком відповідно до даних індивідуальних відомостей про застраховану особу форми (ОК-5), яка б підтверджувала роботу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на відповідних посадах, водночас, судом було встановлено, що у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, посади, що обіймалися позивачем у закладах та установах державної або комунальної форми власності, записи про які наявні в її трудовій книжці, відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а сам позивач до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку інші пенсію, а тому вона має право на призначення грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191.

Ті обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не спростовують жодним чином вищенаведених висновків суду, позаяк не свідчать про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV Закону №1058-IV (про відсутність однієї або декількох умов, які мають бути дотриманні для призначення такої допомоги), а фактично зводяться до технічних моментів щодо оформлення пенсійних виплат позивача.

При цьому, як зазначено вище, як первинним рішенням від 21.11.2022р. №5 про призначення ОСОБА_1 пенсії, на яке посилався суд при прийнятті рішення у цій справі, так і подальшим рішенням від 06.03.2023р. №32, про існування якого не було відомо суду на час ухвалення рішення у цій справі, ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV саме з 14.12.2022р., тобто не відбулося ані зміни виду пенсії, ані зміни дати, з якої вона призначена, тобто обставини, що мають значення для виникнення права на призначення грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV Закону №1058-IV, не змінилися.

Водночас виникнення права на отримання вищевказаної грошової допомоги законом не пов`язується з технічними моментами щодо закриття однієї пенсійної справи і відкриття іншої, тим паче, що йшлося про призначення одного й того ж виду пенсії (за віком) та з однієї й тієї ж дати (з 14.12.2022р.).

Також суд зауважує про помилковість доводів заявника про відкликання ОСОБА_1 саме заяви від 02.01.2023р. щодо призначення їй пенсії за віком, на підставі якої їй було відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, бо з заяви ОСОБА_1 від 13.02.2023р. слідує, що в ній зазначено саме про припинення виплати пенсії, призначеної в режимі «Автопризначення» (згідно з рішенням від 21.11.2022р. №5).

Натомість жодних заяв про відкликання заяви ОСОБА_1 про проведення виплати грошової допомоги у розмірі 10 призначених пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV матеріали справи не містять.

Факт подання ОСОБА_1 в подальшому аналогічної заяви від 22.02.2023р. не свідчить про відкликання попередньо поданої заяви, тим більше, що судом було з`ясовано, що така заява від 22.02.2022р. в частині виплати вказано грошової допомоги взагалі пенсійним органом розглянута не була.

За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не відповідають ознакам нововиявлених, не є істотними саме в цій справі, позаяк їх урахування судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, що було прийняте.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Як убачається з рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 18 листопада 2004 року у справі «Праведна проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява №69529/01) та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova №2, заява №19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania, заява №28342/95), у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia, заява №52854/39; у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04).

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 слід відмовити у повному обсязі та залишити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року у справі №160/6082/23 в силі.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №160/6082/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі та залишити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року у справі №160/6082/23 в силі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова