Справа № 580/1366/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа № 580/1366/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Лучинович І.В. від імені ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.02.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Лучинович І.В. (18021, м.Черкаси, вул.Небесної Сотні, буд.121, оф.6) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (18015, місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 316; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у ненаданні йому довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028грн згідно з абз.4 ст.7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік»;

зобов`язання відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028грн згідно з абз.4 ст.7 вказаного Закону;

стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що вказаним вище Законом з 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028грн. Тому суддівська винагорода має розраховуватись із вказаного розміру прожиткового мінімуму. Збільшення розміру суддівської винагороди є підставою для перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці. Відповідач всупереч законодавству відмовив у видачі довідки, мотивуючи тим, що посадовий оклад працюючого судді становить 69366,00грн та розраховується з прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00грн. Стверджує, що такі дії відповідача порушують його право на отримання довічного грошового утримання у належному розмірі. Тому звернувся до суду.

Ухвалою від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 КАС України правилами спрощеного провадження. Установлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

27.02.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що не наділений правом самостійно, без правого врегулювання збільшувати видатки з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача у вищому розмірі, ніж це передбачено законодавством України. Обчислені посадові оклади суддів зазначаються у штатному розписі на відповідний період, який підписаний головою суду та затверджений начальником Територіального управління. Отже, видати позивачу довідку про суддівську винагороду із розрахунку базового розміру посадового окладу судді з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року, що її передбачено ч. 3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не має можливості, оскільки суддівська винагорода працюючим суддям із зазначеного розміру не нараховується. Оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка станом на 1 січня 2024 року складає 2102 гривні, то відсутні підстави для застосування іншої (загальної) норми ст.7 Закону, якою установлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2023 році - 3028 гривень. Отже, за наявності в спеціальному законі (який встановлює конкретні розміри прожиткового мінімуму на 1 січня календарного року) спеціальної норми щодо розміру прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді відповідач немає правових підстав для видачі позивачу довідки для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з посадовим окладом розрахованим з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року - 3028 гривень. Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» законодавцем конкретизовано перелік працездатних осіб та встановлено окремі розміри прожиткового мінімуму для суддів, прокурорів окружної прокуратури та працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, що у спірному випадку (для суддів) не суперечить Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Водночас відповідно до штатного розпису на 2024 рік Придніпровського районного суду міста Черкаси посадовий оклад працюючого судді станом на 01.01.2024 складає 69366,00 гривень. Штатний розпис на відповідний період підписується головою суду та затверджується начальником Територіального управління. Стверджує, що задоволення позову та зобов`язання його надати довідку про перерахунок суддівської винагороди з урахуванням іншого показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на законодавчому рівні не застосовується до суддівської винагороди, призведе до порушення статті 75 Конституції України.

Оскільки обґрунтовані клопотання від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Довідкою Обласної МСЕК №2 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №189799 підтверджується, що позивач є інвалідом ІІ групи.

Вища рада правосуддя рішенням від 19.05.2020 №1400/0/15-20 звільнила позивача з посади судді Придніпровського районного суду міста Черкаси у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з наказом Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20.05.2020 №2-о позивач відрахований зі штату суддів Придніпровського районного суду м.Черкаси з 20.05.2020 у зв`язку із звільненням з посади судді у відставку.

22.05.2020 відповідач видав позивачу довідку №04-997/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 20.05.2020, згідно з якою його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 104049,00грн, у тому числі: посадовий оклад - 69366,00грн; доплата за вислугу років (50%) - 34683,00грн. Вказано, що довідка видана на підставі ч.6 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

19.01.2024 позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив видати довідку про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3028 грн, згідно з ч.4 ст.7 ЗУ від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка становить 149886грн, у т. ч. посадовий оклад - 99924 грн, доплата за вислугу років 50% - 49962 грн.

Листом від 26.01.2024 №04-314/24 відповідач повідомив, що розмір посадового окладу судді на 2024 рік розраховується відповідно до абз.5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та складає 2102,00грн, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Відповідно до штатних розписів на 2023-2024 роки Придніпровського районного суду м.Черкаси посадовий оклад працюючого судді станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 складає 63060,00грн. Томувідсутні правові підстави для видачі довідки для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з посадовим окладом, розрахованим з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн, з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.

Не погодившись із зазначеним вище позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч.3 ст. 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст.142 Закону № 1402-VI у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Водночас у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 1 ст.135 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Статтею 7 Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі - ЗУ№3460-IX) установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років - 2563 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень;

працездатних осіб - 3028 гривень;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень;

осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Спір у цій справі виник у зв`язку з обчисленням суддівської винагороди позивача, виходячи з установленого у ст.7 №3460-IX прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

Для аналізу вказаних норм права та вирішення спору суд, дотримуючись ч.5 ст.242 КАС України, врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - ВС) у справі № 240/44080/21, викладені в постанові від 13 вересня 2023 року. Так, ВС зазначив:

«…29. Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України "Про судоустрій і статус суддів") гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

30. Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, а також від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.

31. 30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

32. Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що "розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій".

33. З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

34. Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні частини другої статті 130 Конституції України.

35. Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

36. Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

37. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України "Про прожитковий мінімум".

38. Відповідно до статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

39. У змісті наведеної норми Закону України "Про прожитковий мінімум" закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

40. Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

41. Водночас статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", розмір якого становить 2102,00 грн.

42. До 2021 року відповідачем для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

43. Варто зазначити, що зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві (травень 2021 року), а також до Закону України "Про прожитковий мінімум" щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

44. Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

45. Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

46. На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

47. Отже, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

48. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

49. Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21.

50. Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

51. Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року (2270,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" було неправомірним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

52. Виходячи з аналізу вищезазначених норм та враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, Верховний Суд вважає за необхідне сформулювати такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів";

- зміна Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.»

Врахувавши вказані вище норми законодавства та висновки ВС, суд дійшов висновку, що ЗУ №3460-IX фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч.2 ст.130 Конституції України та ч.3 ст. 135 Закону № 1402-VIII.

Суд установив, що розмір посадового окладу судді на 2024 рік розраховується відповідно до абз.5 ст.7 ЗУ №3460-IX та складає 2102,00грн, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Відповідно до штатних розписів на 2023-2024 роки Придніпровського районного суду м.Черкаси посадовий оклад працюючого судді станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 складає 63060,00грн.

Оскільки Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися або змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, позивач відповідно до ст.135 Закону №1402-VIII має право на отримання довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028грн згідно з абз.4 ст.7 ЗУ №3460-IX.

Отже, відповідач протиправно не видав позивачу довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028грн згідно з абз.4 ст.7 ЗУ №3460-IX, допустивши бездіяльність щодо підготовки і надання її позивачу. То ж саме така бездіяльність відповідача не відповідає вимогам законодавства та порушує права позивача, а не бездіяльність, яка полягає у ненаданні довідки, як оскаржує позивач. Тому в цій частині позовна вимога не обґрунтована та задоволенню не підлягає. Бездіяльність щодо оформлення та надання позивачу довідки протиправна та наявні підстави зобов`язати відповідача видати йому довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 (дати, заявленої у позовній заяві), розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028грн згідно з абз.4 ст.7 ЗУ №3460-IX.

Позовні вимоги обґрунтовані у вказаних вище частинах та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору за звернення з позовною заявою до адміністративного суду, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами не подав.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що 27.10.2023 позивач уклав з адвокатом Лучинович І.В. договір №27/10/2023 про надання правничої допомоги (далі - Договір), предметом якого є надання адвокатом правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта, в тому числі, але не виключно, у випадках якщо Клієнт перебуває в процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання правової допомоги Клієнту в якості свідка у кримінальному провадженні, представництво інтересів Клієнта в якості потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні, представництво інтересів Клієнта перед будь-якими третіми особами, в тому числі, але не виключно, в органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, інших суб`єктах при здійсненні ними владних управлінських функцій, органах державної фіскальної служби, державної фінансової інспекції, Держгеокадастру, правоохоронних органах, органах прокуратури, в судах України загальної юрисдикції, під час здійснення кримінального, цивільного, господарського, адміністративного судочинства з усіма правами, які надані законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, та іншій особі, яка бере участь у справі, в т.ч. з правом оскарження рішення, ухвали, постанови суду, за винятком прав відмови від позову та скарг, визнання позову, зменшення розміру позовних вимог, зміни предмету або підстав позову, укладання мирових угод, представництво інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (підп. 1-6 п.1.1.1 розділу 1 Договору). Відповідно до п.3.1 розділу 3 Договору ціна цього Договору складається із суми гонорарів адвоката. Згідно з п.п. 3.2.-3.5. розділу 3 Договору гонорар є і формою винагороди Адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту. Розмір Гонорару розраховується адвокатом самостійно за кожним дорученням Клієнта. Погоджений сторонами розмір Гонорару визначається у виставлених Адвокатом рахунках або в додаткових угодах до даного Договору. Клієнт зобов`язаний відшкодувати Адвокату фактичні витрати, понесені Адвокатом при виконанні цього Договору, що мають бути попередньо погоджені Адвокатом та Клієнтом. Витрати, пов`язані з виконанням Договору, компенсуються Клієнтом на підставі наданого Адвокатом рахунку. Відповідно до п.3.9. розділу 3 Договору розрахунки за даним договором здійснюються на умовах повної попередньої оплати упродовж 10 днів з моменту одержання Клієнтом рахунку від Адвоката, якщо даним Договором або додатковими угодами до нього не передбачено інший порядок розрахунків.

02.02.2024 сторони уклали додаткову угоду №2 до зазначеного вище Договору, якою доповнили п.3.1. Договору абзацом такого змісту: Вартість послуг (гонорару) з надання правової допомоги Клієнту щодо звернення до суду позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не наданні позивачу довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, визначається у фіксованому розмірі та складає 3000 (три тисячі) гривень.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання умов Договору, в редакції додаткової угоди №2, укладеної між позивачем та адвокатом Лучинович І.В. (в порядку ч.4 ст.134 КАС України) зазначений адвокат надав такі послуги:

надання усної консультації щодо можливих шляхів поновлення прав клієнта, правовий аналіз документів, наданих клієнтом;

опрацювання нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, практики вирішення національними судами аналогічних та близьких за змістом правовідносин, формування правової позиції;

підготовка позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії;

формування додатків до позовної заяви.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2024 №2 на виконання умов вказаного вище Договору адвокат надав, а позивач прийняв правову допомогу згідно з Договором, в редакції додаткової угоди №2, згідно з описом - кількість - 1, ціна без ПДВ - 3000,00 грн. Загальна вартість послуг складає 3000,00 грн.

Позивач оплатив адвокату 3000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.02.2024 №@2PL968761.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд врахував, що позовна заява підписана зазначеним вище адвокатом та подана через «Електронний суд». Щодо зазначеної категорії справ наявна усталена судова практика (судове рішення Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21). Особливостей іншого застосування норм права заявлені у цій справі спірні правовідносини не мають. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00грн. Водночас з огляду на результат вирішеного спору стягненню підлягає на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача половина від 3000,00грн - 1500,00грн.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Лучинович І.В. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо підготовки і надання ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028,00грн згідно з абз.4 ст.7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (18015, місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 316; ) підготувати і надати судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028,00грн згідно з абз.4 ст.7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (18015, місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 316; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати, пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 1500,00грн (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 11.04.2024.