Справа № 280/1142/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 квітня 2024 року Справа № 280/1142/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), представник ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2б, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства «РОСТОК-АГРО» (Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Вишнева, буд. 55, 70417, ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Приватного сільськогосподарського підприємства «РОСТОК-АГРО» (далі відповідач) про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач просить суд:

стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Росток-Агро" (70417, Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Вишнева, буд. 55, ) заборгованість у розмірі 113 181 грн. 98 коп. за період з січня 2023 року до листопада 2023 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума позову підлягає стягненню на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, р/р НОМЕР_2 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ).

Позовну заяву мотивовано тим, що працівникам ПСП "Росток-Агро" призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058 за Списком № 2, та у період з січня 2023 року до листопада 2023 року включно, виплачена відповідно до докладного розрахунку фактичних витрат. На виконання п.п. 6.4 п. 6 Інструкції № 21-1, позивачем на адресу відповідача направлялися розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У період з липня 2023 року до листопада 2023 року жоден такий розрахунок не був оскаржений відповідачем. Відповідно до картки особового рахунку та докладного розрахунку фактичних витрат, загальна заборгованість ПСП "Росток-Агро" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, у період з січня 2023 року до листопада 2023 року включно, становить 113 181 грн. 98 коп. У рахунок погашення заборгованості у період з січня 2023 року до лютого 2024 року відповідачем сплата не здійснювалась. Внаслідок бездіяльності ПСП "Росток-Агро" державою недоотримано 113 181 грн. 98 коп., які мали бути спрямовані на сплату пенсій громадянам України. З огляду на необхідність відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, прийнято рішення здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

11 березня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем фактично не доведено існування вказаної заборгованості відповідача. Позивачем не надано жодних доказів наявності вказаних обставин (ні працевлаштування певних осіб у відповідача на певних посадах, ні досягнення відповідними особами певного віку та наявності у них відповідного стажу). В той же час відповідач є сільськогосподарським товаровиробником, віднесеним до четвертої групи платників єдиного податку, а тому на відповідача взагалі не може бути покладений обов`язок щодо відшкодування будь-яких фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Також, Рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.12.2022 (вих. №33527/6/08-01-04-05-03) щодо відповідача встановлено неможливість своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку в частині дотримання термінів сплати єдиного податку платника четвертої групи, орендної плати з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінного від земельного податку, з 24.02.2022 до усунення обставин, що зумовили подання такої заяви. Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів дотримання позивачем вказаного «порядку» (направлення Відповідачу відповідного «розрахунку» до 20-го січня 2023 року), що свідчить про порушення позивачем як положень пункту 6.4. Інструкції №21-1 так і статті 19 Конституції України. При цьому, матеріали справи навіть не містять належних та допустимих доказів направлення позивачем відповідачу взагалі будь-яких розрахунків, бо рекомендовані «повідомлення про вручення», надані позивачем, можуть в самому «кращому» випадку лише побічно свідчити про ймовірний факт відправки якоїсь поштової кореспонденції, але в жодному разі не можуть підтвердити вміст відповідного поштового відправлення. Вміст поштового відправлення може бути підтверджений виключно описом поштового вкладення. За таких умов відповідач вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.

Позивач скориставшись своїм правом 19.03.2024 надав суду відповідь на відзив. Позивач зазначає, що листом Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Запорізькій області №14120/6/08-01-04-04-09 від 10.04.2023 було надано позивачу Перелік сільськогосподарських товаровиробників - юридичних осіб, яким у 2023 році підтверджено статус платників єдиного податку четвертої групи, у якому відповідач відсутній. Таким чином, відповідач не був платником єдиного податку четвертої групи у 2023 році. Щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку позивач звертає увагу що рішення прийняте у 2022 році, коли відповідач був зареєстрований на тимчасово окупованій території. Також, позивач вказує, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (тимчасово окупована територія). В червні 2023 року відбулась зміна юридичної адреси Відповідача на: АДРЕСА_2 . Позивачем було сформовано Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня 2023 року №23-0606/104 від 08.05.2023 (щорічний розрахунок на 2023 рік). Листом позивача від № 0800-0605-8/44797 від 13.07.2023 відправлено поштою відповідачу Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в тому числі за січень 2023 року (щорічний розрахунок на 2023 рік) який був отриманий 19.07.2023 року представником відповідача. Розрахунки не могли бути відправлені раніше, оскільки місце знаходження юридичної адреси знаходилось, як вище зазначено, на тимчасово окупованій території. Жоден із Розрахунків, що були відправлені позивачем з липня 2023 року до листопада 2023 року включно, не був оскаржений відповідачем. Позивач наполягає на задоволенні позову.

22 березня 2024 року представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив. Відповідач вказує на недотримання позивачем строку подання відповіді на відзив. Також, відповідач зазначає, що наданий позивачем перелік сільськогосподарських товаровиробників, яким в 2023 році було підтверджено статус платників єдиного податку четвертої групи є xlsx-файлом, який не містить жодних підписів, що унеможливлює підтвердження достовірності відомостей, наведених в «додатку». Тобто, не може вважатись належним та допустимим доказом. Окрім того, сам факт реєстрації відповідача на тимчасово окупованій території не звільняв відповідача від обов`язку дотримуватись норм законодавства. Але позивач навіть не надав доказів того, що відповідний «розрахунок» ним в січні 2023 року взагалі «формувався». При цьому позивач і не наводить жодних посилань на норми законодавства, які б «звільняли» його від відповідних обов`язків. Решта доводів відповідача повторюють раніше наведені у відзиві на позовну заяву.

Позивач 26.03.2024 надав до суду засобами системи «Електронний суд» додаткові пояснення у справі. У своїх поясненнях вказує на те, що у 2022 році відповідач належав до платників єдиного податку четвертої групи. У січні-березні 2023 року включно у позивача були відсутні відомості про відсутність належності або належність відповідача до платників єдиного податку четвертої групи, оскільки відповідач не надав жодних довідок позивачу. Саме тому позивачем було надіслано вихідний лист №0800-0605-6/9233 від 14.02.2023 до Державної податкової служби України та отримано на нього відповідь - Лист ГУ ДПС у Запорізькій області №14120/6/08-01-04- 04-09 від 10.04.2023, яким було надано, згаданий у відповіді на відзив та у запереченні, Перелік сільськогосподарських товаровиробників - юридичних осіб, яким у 2023 році підтверджено статус платників єдиного податку четвертої групи. відповідач, в зазначеному вище Переліку, відсутній. Лист ГУ ДПС у Запорізькій області позивачем було надано суду у тому вигляді, в якому було надано відповідь позивачу. Саме тому Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в тому числі з січня 2023 року (№23-0606/104 від 08.05.2023) (щорічний розрахунок на 2023 рік), було сформовано лише в травні, оскільки до 2023 року відповідач був платником єдиного податку четвертої групи, та не зобов`язаний був відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Тобто позивачем Розрахунки були сформовані лише після встановлення та підтвердження факту відсутності належності відповідача до платників єдиного податку четвертої групи. А направлені Розрахунки на адресу відповідача були лише у липні 2023 року, після зміни юридичної адреси відповідача в червні 2023 року.

28 березня 2024 року відповідачем надано до суду додаткові пояснення у справі, що за своїм змістом повторюють доводи відзиву та заперечень на відповідь на відзив. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приватне сільськогосподарське підприємство «РОСТОК-АГРО» () зареєстровано 15.02.2000, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2005 № 0000107.

Згідно докладного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначеним особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2 -8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з січня по листопад 2023 року за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 113 181,98 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058) платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку, зокрема, підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Порядок і строки відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. п. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 Інструкції платниками страхових внесків є страхувальники, зокрема, роботодавці підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п. 6.1, 6.2 розділу 6 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (п. 6.3. Інструкції).

Відповідно до п. п. 6.4, 6.5, 6.7 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Тобто, обов`язок щодо визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, підприємство же зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству. При цьому, органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.

Аналогічний правовий висновок неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17.

Судом встановлено, що на підставі документів, виданих ПСП «РОСТОК-АГРО» (з 01.04.2000 до 20.09.2019 - ПСП Агрофірма «Росія», з 01.12.1992 до 01.04.2000 - КСП «Росія», до 01.12.1992 - Колгосп «Росія»), архівних довідок та трудових книжок, що підтверджують стаж роботи на відповідних роботах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була призначена та виплачується пенсія відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсійним органом, відповідно до розділу 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» на адресу відповідача, направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та повідомлення про місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період з січня по листопад 2023 року.

Згідно розрахунку суми відшкодування, заборгованість ПСП «РОСТОК-АГРО» по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з січня по листопад 2023 року за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 113181,98 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що позивачем не надано жодних доказів працевлаштування певних осіб у відповідача на певних посадах, та досягнення відповідними особами певного віку та наявності у них відповідного стажу, як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи копіями трудових книжок та архівними довідками.

Окрім того, судом взято до уваги те, що сам відповідач не спростовує факт роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підприємстві. Більш того, матеріали справи містять копії довідок, виданих ПСП Агрофірма «Росія» та ПСП «РОСТОК-АГРО», на підтвердження наявності пільгового стажу роботи у відповідних працівників.

З приводу наявності у відповідача статусу платника єдиного податку четвертої групи, як підстави для звільнення від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсії суд зазначає наступне.

Так, згідно пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Відповідачем на підтвердження наявності статусу сільськогосподарського товаровиробника, якого віднесено до четвертої групи платників єдиного податку, надано копію довідки ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.04.2021 № 60 згідно якої Приватне сільськогосподарське підприємство «РОСТОК-АГРО» () Запорізька область, Чернігівський район, с. Верхній Токмак в 2021 році є платником єдиного податку четвертої групи згідно статті 291 Податкового кодексу України № 2756-VI від 02.12.2010 (сільськогосподарські виробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний рік) дорівнює або перевищує 75 відсотків).

Водночас, як визначено положеннями п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники щорічно підтверджують статус платника єдиного податку подаючи не пізніше 20 лютого поточного року визначені даною нормою документи.

Проте, матеріали справи не містять доказів наявності у ПСП «РОСТОК-АГРО» статусу сільськогосподарського товаровиробника платника четвертої групи єдиного податку у 2023 році.

Також, відповідачем надано суду копію рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 29.12.2022 № 33527/6/08-01-04-05-03. Згідно вказаного рішення ПСП «РОСТОК-АГРО» (71230, Запорізька область, Бердянський район, с. Верхній Токмак, вул. Центральна, 5) визнано таким, що не має можливості своєчасно виконувати податковий обов`язок в частині дотримання термінів сплати єдиного податку платника четвертої групи, орендної плати з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку з 24.02.2022 до усунення обставин, що зумовили подання такої заяви.

Проте, вказаним рішенням визначено відповідача таким, що має можливість своєчасного виконання свого податкового обов`язку в частині дотримання термінів подання звітності, сплати податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного соціального внеску.

З огляду на матеріали справи суд доходить висновку про відсутність належного підтвердження наявності у відповідача статусу сільськогосподарського товаровиробника платника четвертої групи єдиного податку у 2023 році.

З приводу доводів відповідача на користь не дотримання позивачем порядку направлення відповідачу відповідного розрахунку до 20-го січня 2023 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи у 2021 та 2022 роках відповідач мав статус сільськогосподарського товаровиробника платника четвертої групи єдиного податку.

Водночас, як вже зазначалося раніше положеннями п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України на сільськогосподарських товаровиробникі покладається обов`язок щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку шляхом подання податкову органу не пізніше 20 лютого поточного року звітності (податкових декларацій) розрахунків та відомостей.

Як встановлено рішенням щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 29.12.2022 № 33527/6/08-01-04-05-03 відповідач є таким, що має можливість своєчасного виконання свого податкового обов`язку в частині дотримання термінів подання звітності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач не мав підстав для формування та направлення відповідачу відповідного розрахунку до 20 січня 2023 року.

Про відсутність у відповідача статусу сільськогосподарського товаровиробника платника четвертої групи єдиного податку позивач дізнався з листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.04.2024 № 14120/6/08-01-04-04-09, яким надано ГУ ПФУ в Запорізькій області перелік сільськогосподарських товаровиробників юридичних осіб, яким у 2023 році підтверджено статус платника податку четвертої групи.

Доводи відповідача відносно того, що вказаний перелік є просто xlsx-файлом, не містить жодних підписів, що унеможливлює підтвердити достовірність відомостей наведених у ньому, не спростовують факту того, що відповідну інформацію надано позивачу податковим органом лише у квітні 2023 року.

Окрім того, як встановлено судом та не заперечувалося відповідачем до червня 2023 року місцезнаходження відповідача було зареєстровано за адресою: 71230, Запорізька область, Бердянський район, с. Верхній Токмак, вул. Центральна, 5.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 с. Верхній Токмак Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області з 26.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

В той же час, суд зазначає, що загальновідомим є факт відсутності поштового сполучення з територіями України тимчасово окупованими Російською Федерацією.

Тож, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначеним особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2 -8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з січня по травень 2023 року сформовані 08 травня 2023 року, за червень 2023 року 07.06.2023, за липень 2023 року 06.07.2023, за серпень 2023 року 07.08.2023 та направлено 08.08.2023.

У спростування доводів відповідача стосовно відсутності доказів на підтвердження направлення позивачем розрахунків за спірний період матеріали справи містять копії рекомендований повідомлень про вручення поштових відправлень з відмітками про дату вручення та підписами уповноваженої особи.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270).

Підпунктом 13 пункту 2 Правил №270 визначено, що рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Відповідно до пунктів 71-74 Правил №270 реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.

Поштові перекази, адресовані юридичним особам та фізичним особам на особисті рахунки, перераховуються на відповідні рахунки у відповідних установах надавача платіжних послуг.

За адресою, зазначеною відправником чи одержувачем відправлення (якщо інше не передбачене договором про надання послуг поштового зв`язку) можуть бути доставлені рекомендовані поштові картки, листи, відправлення для сліпих, дрібні пакети, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, міжнародні посилки, відправлення EMS (для міжнародних поштових відправлень, крім тих, на вкладення яких нараховані митні платежі, та якщо інше не передбачено угодами, укладеними між оператором поштового зв`язку України та операторами поштового зв`язку інших держав).

Згідно пункту 78 Правил №270 поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень.

Доказі не отримання відповідачем відповідних розрахунків матеріалами справи не підтверджено.

Крім того, на позивача Інструкцією не покладено обов`язок надсилання розрахунків з описом вкладення, а лише зазначено про необхідність їх надсилання підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.6.4 Інструкції).

Так само, жодних доказів, які спростовували б доводи позивача щодо виникнення у ПСП «РОСТОК-АГРО» заборгованості на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, відповідачем не надано.

Згідно матеріалів справи доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах або їх нарахування, а також доказів щодо погашення відповідачем заборгованості суду не надано.

Суд зазначає, що фактично доводи представника відповідача у цій справі ґрунтуються не на твердженні про відсутність у підприємства заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а стосуються процесуальних зауважень щодо дотримання органом Пенсійного фонду України процедури стягнення таких витрат, а також надання доказів на підтвердження заборгованості, які не знайшли свого підтвердження та не звільняють підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість за наявності обов`язку з покриття витрат пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій.

Суд зазначає, вказуючи про не погодження зі складеними розрахунками фактичних витрат, доказів їх оскарження, в тому числі в позасудовому порядку, відповідачем не надано та матеріали справи не містять, а тому вони є узгодженими та обов`язковими для виконання.

Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, до основних завдань, які стоїть перед органами Пенсійного фонду України, відноситься забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій.

Одним із джерел наповнення бюджету Фонду є надходження від відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.

Саме такий правовий висновок викладено у вищевказаній постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №640/18421/19.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), представник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства «РОСТОК-АГРО» (Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Вишнева, буд. 55, 70417, ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Росток-Агро" (70417, Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Вишнева, буд. 55, ) заборгованість у розмірі 113 181 грн. 98 коп. за період з січня 2023 року до листопада 2023 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Сума позову підлягає стягненню на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, р/р НОМЕР_2 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11 квітня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз