Справа № 377/150/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/150/24

Провадження №2-а/377/2/24

10 квітня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

До суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов, в якому позивач, з урахуванням позовної заяви в уточненій редакції, посилаючись на статті 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288 КУпАП статті 5, 160, 286 КАС України, просив скасувати постанову серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, а справу щодо нього закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 лютого 2024 року поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській старший сержан поліції Кудра М.Г. виніс стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, в якій зазначив, що він, керуючи транспортним засобом по провулку Шкільному, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху України ( далі-ПДР України). Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та винесеною з порушенням норм процесуального права, оскільки він не порушував ПДР України та зупинився на вимогу дорожнього знаку 2.2. На місці нібито порушення стоп-лінія відсутня, а розмітка «Пішоходний перехід» стерта, хоча знак «Пішоходний перехід» стоїть, тому він зупинився там, де йому було видно знак і в той же час було видно дорогу, що перетинається (головна дорога), щоб переконатися у відсутності або наявності транспорту на дорозі, тобто виконав вимоги пункту 16.3 ПДР України. Фіксація порушення здійснювалася у темну пору доби, що могло зашкодити поліцейським правильно зафіксувати порушення. Дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на провулку Шкільному встановлений з порушенням вимог ПДР України та ДСТУ, оскільки йому не передує знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2., як це передбачено розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР України.

Ухвалою судді від 27 лютого 2024 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам частин другої, четвертої статті 161 КАС України та надано позивачеві строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою судді від 04 березня 2024 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 березня 2024 року. Цією ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, поліцейського Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 . Витребувано у Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області для огляду в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (постанова серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року) та наявні відеозаписи до неї.

14 березня 2024 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 27 березня 2024 року на підставі частини другої статті 223 КАС України у зв`язку з ненаданням доказів, витребуваних ухвалою суду від 04 березня 2024 року.

18 березня 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 04 березня 2024 року в частині витребування доказів до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 : завірена належним чином копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №1469496 від 18 лютого 2024 року, та диск з відеозаписом правопорушення.

27 березня 2024 року адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Бабич Н.С. на лікарняному з 22.03.2024 по 03.04.2024, судове засідання призначено на 10 квітня 2024 року.

Позивач у судовому засіданні, яке відбулось за його участю 14 березня 2024 року, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням її уточненої редакції. Підтвердив, що 18 лютого 2024 року, близько 16 години, він дійсно рухався на автомобілі HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по провулку Шкільному, біля школи № 3, у напрямку проспекту Незалежності міста Славутича. Перед виїздом на проспект Незалежності він зупинився на вимогу дорожнього знаку 2.2., але потім його зупинили працівники поліції та звинуватили в тому, що він порушив вимоги ПДР України та не виконав вимоги вказаного знаку, оскільки зупинився не перед ним, а далі. Він не погоджується з цим, оскільки стоп-лінія лінія була стерта, а знак він бачив боковим зором. У поліцейських відсутні докази невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.2. Звертав увагу на те, що перед вказаним дорожнім знаком повинен бути попереджувальний знак, який взагалі відсутній, тому дорожній знак 2.2. встановлений з порушенням. За вказаних обставин, вказував на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 10 квітня 2024 року, учасники справи не прибули.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином через електронний кабінет, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив не враховувати наданий відповідачем відеозапис як доказ на підставі статті 283 КУпАП та постанови Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином через електронний кабінет, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Третя особа поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_2 про дату, час і місце якого повідомлений належним чином шляхом направлення йому тексту судової повістки в електронному вигляді на його номер телефону, яка була доставлена 27.03.2024, про що свідчить довідка про доставку SMS. У поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 18 лютого 2024 року поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Кудра М.Г. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1469496, згідно з якою до ОСОБА_1 застовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП. Копію постанови позивач отримав 18 лютого 2024 року (а.с. 4-5).

У постанові зазначено, що 18 лютого 2024 року, о 16:18:39, у місті Славутичі, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по провулку Шкільному, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР України порушення вимог дорожніх знаків.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, четверта, шоста, сьома статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі коли вона відсутня, перед знаком, необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8.-транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у службових транспортних засобах, монтувати /розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, та також використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я по батькові ( за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент порушення ( марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунтом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 ( далі-Інструкція №1395) передбачено, що у разі виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

З наведених вище норм можна дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, опис адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Лише фіксація вчинення особою адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом.

Судом встановлено, що позивач заперечує факт порушення Правил дорожнього руху України, а отже обов`язок доказування правомірності винесеної постанови відповідно до частини 2 статті 77 КАС України покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова від 18 лютого 2024 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію події, описаної в постанові, також в п.7 постанови не вказано, що до неї додаються будь-які докази, зокрема відеозапис правопорушення.

Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, на який також посилається позивач, згідно з яким відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Таким чином, наданий суду на виконання вимог ухвали від 04 березня 2024 року відеозапис правопорушення не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року. У свою чергу, оскільки невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та порушення п.8.4 ПДР України за обставин, вказаних у спірній постанові, належними та допустимими доказами не підтверджено, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП відсутні.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Інші доводи позивача, наведені у позовній заяві та в судовому засіданні, не впливають на вказані висновки суду.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин суд доходить висновку, що постанова поліцейського Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Кудри М.Г. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року, згідно з якою до ОСОБА_1 застовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, із згаданих вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, статей 2-6 Закону України «Про судовий збір», правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, у зв`язку із задоволенням позову, стягненню з Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави підлягає судовий збір у сумі 484 гривні 48 копійок, від сплати якого звільнений позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1469496 від 18 лютого 2024 року, винесену поліцейським Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Кудрою Максимом Геннадійовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою до ОСОБА_1 застовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у сумі 484 гривні 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області, , адреса місцезнаходження: вулиця Володимирська, будинок 15, місто Київ.

Третя особа поліцейський Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: вулиця Героїв Дніпра, будинок 4, місто Славутич, Вишгородський район, Київська область.

Суддя Н. С. Бабич