Справа № 171/2331/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 171/2331/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року (суддя 1-ї інстанції Томаш В.І.) в адміністративній справі №171/2331/23 за позовом ОСОБА_1 до ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, третя особа: інспектор ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старший лейтенант поліції Бабиченко Артем Володимирович про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, третя особа: інспектор ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старший лейтенант поліції Бабиченко Артем Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №714129 від 26.09.2023 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020грн за ч.1 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова є неправомірною, відсутні докази, що саме позивачка є особою, яка є відповідальною за правопорушення, встановлене відповідачем.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам відповідача, а порушення вважає доведеним відповідно поданих доказів.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем було складено постанову серії БАБ № 714129 від 26.09.2023 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Даною постановою відносно позивачки застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови, суть адміністративного правопорушення, полягає в наступному: 26.09.2023 року о 14год 30хв в Криворізькому районі, м. Апостолове, перехрестя вул. Музична - вул. Покровська, гр. ОСОБА_1 будучи посадовою особою (секретар Апостолівської міської ради) відповідальною за експлуатаційний стан не вжила заходів щодо ліквідації вибоїни довжиною 0.4 м, шириною 0.5 м, глибиною 0.1 м; довжиною 0.9 м, шириною 0.7 м, глибиною 0.075 м; довжиною 1.0 м, шириною 0.5 м, глибиною 0.11 м (рейка дорожня 3 м КП231-с виміри) не огородивши вибоїни та не позначивши відповідними дорожніми знаками, чим порушено ДСТУ 3587-22, ДСТУ 4100-21, ст. 12 ЗУ Про дорожній рух, п. 1.5 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП.

Позивачка не погодившись з постановою, вважаючи її протиправною, звернувлася до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП, оскільки факт порушення позивачем ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України не підтверджується належними та допустимими доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови так і не підтверджується відповідальність позивача як секретаря міської ради відносно утримання доріг місцевого значення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України) дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

ДСТУ 3587-22 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану.

Цей стандарт поширюється на автомобільні догори загального користування та вулиці населених пунктів і залізничні та трамвайні переїзди. Цей стандарт установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг за умовами забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Згідно ст.5 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

Отже, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

З матеріалів справи не вбачається, відповідачем не встановлено, а позивачем також не надано доказів, хто є балансоутримувачем дороги, щодо якої складений акт (а.с. 38-39). Також відсутні докази відповідальної особи з експлуатації дороги.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 26.09.2023 року, обстеженням, здійсненим о 14год 30хв в Криворізькому районі, м. Апостолове, перехрестя вул. Музична - вул. Покровська, встановлено, що гроомадянка ОСОБА_1 , будучи посадовою особою (секретар Апостолівської міської ради) відповідальною за експлуатаційний стан не вжила заходів щодо ліквідації вибоїни довжиною 0.4 м, шириною 0.5 м, глибиною 0.1 м; довжиною 0.9 м, шириною 0.7 м, глибиною 0.075 м; довжиною 1.0 м, шириною 0.5 м, глибиною 0.11 м (рейка дорожня 3 м КП231-с виміри) не огородивши вибоїни та не позначивши відповідними дорожніми знаками, чим порушено ДСТУ 3587-22, ДСТУ 4100-21, ст. 12 ЗУ Про дорожній рух, п. 1.5 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУп

Відповідно до вимог ч.1 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказом скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 140 КУпАП, є акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Вимоги щодо змісту та реквізитів Акту визначені додатком 2 до Інструкції № 1395. Так, Акт обстеження складається за участю представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки та в присутності двох свідків.

Відповідачами, на підтвердження виконання вимог Інструкції № 1395, надано копію Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.09.2023, складеного на бланку, який не відповідає формі Акту, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, а саме в ньому вилучені графи, в яких заповнюються відомості про свідків, в присутності яких проведено обстеження (а.с. 38). Також, цей Акт від 26.09.2023 складався без участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Доказів запрошення відповідальної особи для обстеження технічного стану дороги та складання відповідного акту, та відмови з`явитись, суду не подано.

Оскільки відповідачами не надано належних, допустимих та достатніх доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 140 КУпАП, спірна постанова не може вважатись правомірною і, як наслідок, підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Проте суд першої інстанції вирішуючи питання про розподіл судових витрат не звернув увагу стосовно суми судового збору, що підлягала б сплаті при звернення до суду з урахуванням того, яке суд має право прийняти рішення за наслідками розгляду справи (ч. 3 ст. 286 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 18 березня 2020 року, справа № 543/775/17 встановила однаковий підхід у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, це є 536,80 грн. у 2023 році.

Враховуючи зазначене абзац третій резолютивної частини слід змінити та викласти його у наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП в особі Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 536,80грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80коп).»

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 286, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Абзац третій резолютивної частини рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року в адміністративній справі №171/2331/23 змінити та викласти його у наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВБДР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП в особі Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 536,80грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80коп).»

В іншій частині рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року в адміністративній справі №171/2331/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник