Справа № 320/9581/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Справа № 320/9581/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агенства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі-відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національного агентства з питань запобігання корупції від 02 лютого 2023 року № 48-к/тр "Про оголошення зауваження ОСОБА_1 ".

В обґрунтування позову позивач вважає, що звинувачення в порушенні вимог Закону України «Про державну службу», Присяги державного службовця, Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 № 158 та Кодексу етичної поведінки працівників Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства від 17.05.2019 № 1382 при відмові від ознайомлення з дорученням Керівника апарату Національного агентства від 13.12.2022 № 100/56/22 є безпідставними, та такими, що не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 вказує на те, що не зобов`язана була ознайомлюватись із дорученням керівника апарату Національного агенства від 13.12.2022 №100/56/22 про виконання обов`язків в Управління документообігу та контролю, звітувати усно чи письмово на виконання, враховуючи сплив визначеного законодавством місячного терміну попередження про звільнення із пропонуванням вакантної посади від 17.10.2022, а також, вказане доручення не містило вимоги про звітування. Позивач відмітила, що вакантної посади їй не було запропоновано, як не було звільнено у зв`язку із скороченням її посади.

Доручення від 13.12.2022 №100/56/22 було усно оголошено позивачу, після чого вона приступила до виконання обов`язків.

Позивач вважаючи, що доручення керівника незаконним, оскільки суб`єкт призначення мав прийняти рішення про скорочення, використавши своє законне право, повідомила в 13.12.2022 відповідно до ст. 9 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 9 Закону України «Про державну службу» Голову Національного агенства, про видання керівником апарату Національного агенства Хохичем І.М. незаконного доручення від 13.12.2022 №100/56/22.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно змісту службової записки керівника відділу контролю та підтримки електронного документообігу Управління документообігу та контролю Балковенко Г.І. від 28.12.2022 № 90-09/7373-22, зокрема, у період з 13.12.2022 по 21.12.2022 ОСОБА_1 сформувала 124 справи та в загальному за один робочий день мною було оформлено понад 17 справ, відповідно, позивач наполягає, що ОСОБА_2 не перевіривши інформацію, станом на 20.12.2022, викладену в згадані службовій записці керівника Управління по роботі з персоналом ОСОБА_3 , підготував необґрунтовану та безпідставну доповідну записку від 20.12.2022, яка стала підставою для призначення дисциплінарного провадження з мотивів невиконання доручення керівника, порушення правил етичної поведінки, вчинення корупційного правопорушення.

Покликаючись також на положення ст.ст. 533, 534 Закону України «Про запобігання корупції», вважає, що Дисциплінарною комісією для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 26 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 та Закону України «Про державну службу», зокрема, документи на підтвердження чи спростування входу/виходу на роботу, що наявні в матеріалах дисциплінарної справи, неналежним чином оформлені, не містять підписів, реєстраційного номера, не стосуються предмета та підстав дисциплінарного провадження, такі не можуть бути долучені до справи.

Також, згідно пункту 3 розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Національного агентства з питань запобігання корупції, затверджених зборами (конференцією) колективу працівників Національного агентства, протокол від 11.05.2016 №1, у разі недотримання державним службовцем вимог пунктів 1, 2 цього розділу складається акт про відсутність державного службовця на робочому місці, проте, в матеріалах дисциплінарного провадження відсутні акти про відсутність ОСОБА_1 в 2022 році на робочому місці. До матеріалів дисциплінарного провадження долучено службову записку керівника Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя ОСОБА_4 від 02.01.2023 № 461-03/14-23. Вказаною службовою запискою дисциплінарній комісії було надіслано характеристику щодо позивача.

Згідно пункту 3.1.7 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в Національному агентстві з питань запобігання корупції, затвердженої наказом Національного агентства від 28.10.2022 № 243/22, документ повинен містити обов`язкові для його певного виду реквізити, що розміщуються в установленому порядку, а саме: найменування установи-автора документа, назва виду документа (крім листів), дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис, але в порушення п. 26 Порядку №1039 та вказаного пункту Інструкції, вказана характеристика ОСОБА_1 не містить дати, реєстраційного індексу документа та підпису.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до абзацу 9 пункту 25 Порядку 1039. дисциплінарна справа повинна містити, пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності та враховуючи абзац. другий пункту 27 Порядку 1039 щодо тривалості формування дисциплінарної справи, що не може перевищувати 20 календарних днів, за потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 30 календарних днів, дисциплінарне провадження порушено наказом Національного агентства від 21.12.2022 №863-к/тр «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », у зв`язку з чим, формування дисциплінарної справи мало б завершитись не пізніше 20.01.2023, але Подання дисциплінарної комісії стосовно ОСОБА_1 від 24.01.2023 надіслано дисциплінарною комісією Голові Національного агентства лише 25.01.2023, службовою запискою від 25.01.2023 № 90-10/479-23.

Позивач відмічає також, що дисциплінарною комісією одночасно із надсиланням їй Подання дисциплінарної комісії від 24.01.2023 на її електронну адресу 25.01.2023, не було позивача повідомлено про необхідність надання суб`єкту призначення пояснень відповідно до вимог статті 75 Закону України «Про державну службу», що є порушення п. 35 Порядку 1039.

Відповідно до абз. першого пункту 8 розділу ІХ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого протоколом від 11.05.2016 №1 зборів (конференції) колективу працівників Національного агентства з питань запобігання корупції, до застосування дисциплінарного стягнення Голова Національного агентства повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Однак, ним це здійснено не було.

Вказуючи на положення пунктів першого та третього частини першої статті 28, абзаци першого та другого частини другої статті ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не вчинення дій та не прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вказує, що членом дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача ОСОБА_5 було порушено вимоги статті 28 та 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» в частині прийняття рішень, вчинення дій в умовах конфлікту інтересів та щодо особи, яка може про це повідомити, відмітила, що в матеріалах дисциплінарного провадження наявна доповідна записка ОСОБА_5 стосовно порушення позивачем правил етичної поведінки, пріоритету інтересів, субординації, професіоналізму, толерантності та створення ситуації, яка ставить під загрозу вчасність та якість виконання завдань, покладених на Управління по роботі з персоналом Національного агентства, остання не вчинила жодних дій щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та проголосувала за порушення позивачем правил етичної поведінки та накладення дисциплінарного стягнення. Таким чином, ОСОБА_5 , як членом дисциплінарної комісії, надано позивачу вкрай негативну характеристику та звинувачено в порушенні правил етичної поведінки.

ОСОБА_1 посилаючись на положення частини перші ст.ст. 64, 65, 73 Закону України «Про державну службу» вважає, що притягнення до дисциплінарної відповідальності може бути за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, наявність доведення вчиненого дисциплінарного проступку, винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що у сукупності у вигляді належно оформленої та зібраної інформації, має бути в матеріалах дисциплінарної справи, на підставі чого комісія має визначити ступінь вини, характер та тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку.

Позивач, спірний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді зауваження, вважає протиправним та просить суд його скасувати.

20.04.2023, ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, ухвалою суду витребувано від відповідача за ініціативою суду належним чином завірені докази: матеріали дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 порушено на підставі наказу Національного агентства від 21.12.2022 №863-к/тр «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

25.05.2023 до суду надійшов відзив від відповідача, в якому Національне агентство з питань запобігання корупції не визнає позовні вимоги, позицію позивача щодо протиправності спірного наказу Національного агентства від 21.12.2022 №863-к/тр «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » вважає помилковою та такою, що не відповідає положенням чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та фактичним обставинам дисциплінарної справи.

Позивач з 18.09.2018 займала посаду головного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя апарату Національного агентства, у період з 22.07.2019 по 10.01.2022 перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та, зокрема, в цей період у Національному агентстві відбулося упорядкування структури шляхом ліквідації структурних підрозділів, без скорочення штатної чисельності. Як наслідок, наказом Національного агентства від 28.02.2020 № 74/20 «Про упорядкування структури Національного агентства з питань запобігання корупції» було ліквідовано Департамент перевірки декларацій та моніторингу способу життя, в якому працювала ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що посада яку обіймала позивач підлягала скороченню, їй, як працівнику апарату Національного агентства, дорученнями керівника апарату Національного агентства визначалися службові завдання за основними напрямами діяльності відповідача.

Зокрема, Дорученням керівника апарату Національного агентства від 13.12.2022 № 100/56/22 «Про службові завдання ОСОБА_1 » позивачу було визначено здійснювати відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях. Але із даним Дорученням позивач ознайомлюватись відмовилась не визнаючи керівника апарату її керівником та ОСОБА_1 13.12.2022 подала заяву у відділ про запобігання та протидії корупції щодо неправомірності Доручення.

Відповідач вказує на суперечливу поведінку позивача, враховуючи наявні в матеріал дисциплінарної справи докази та її пояснення, а саме порівнюючи із заявою від 14.12.2022 щодо корупційних діянь та наданій заяві від 09.01.2023, оскільки відповідно до пояснень, ОСОБА_1 вказує на підставу для відмови від ознайомленні із Дорученням та виконання Доручення зовсім іншу, не про протиправність Доручення, не про не визнання керівника, а про те, що сплинув термін її попередження про наступне вивільнення, відсутність рішення керівництва про її звільнення та натомість пропозицію їй приступити до виконання Доручення, що вона й зробила.

Відповідач наполягає, що дії позивача свідчать про безпідставну відмову від ознайомлення із Дорученням та про маніпулятивну поведінку ОСОБА_1 , яка не може бути притаманною державному службовцю, та наголошує, покликаючись на положеня ч. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу», у вказаному випадку ОСОБА_6 , маючи сумнів щодо законності виданого керівником апарату Національного агентства Доручення, повинна була діяти у визначеному Законом України «Про державну службу» порядку, мала реальну можливість вимагати на підтвердження сумніву в законності Доручення, повідомити у письмовій формі про таке Доручення керівника вищого рівня, але позивачем такого зроблено не було.

У виниклій ситуації ОСОБА_1 діяла на власний розсуд та не у передбачений Законом України «Про державну службу» спосіб. Зокрема, Позивач у присутності інших державних службовців висловлювалась у спосіб, що ставить під сумнів повноваження і авторитет керівника апарату Національного агентства та з метою уникнення відповідальності за вчинені дії, керуючись виключно власними припущеннями, звинуватила його у вчиненні корупційного правопорушення, надіславши відповідну заяву на офіційну електронну адресу Національного агентства.

Відповідач звертає увагу на те, що викладені ОСОБА_1 у заяві обставини були предметом перевірки Управлінням внутрішнього контролю. За результатами якої встановлено, що керівник апарату Національного агентства видаючи Доручення від 13.12.2022 № 100/56/22 діяв у межах і у спосіб, визначений Законом України «Про запобігання корупції» та Законом України «Про державну службу», в його діях відсутній навіть факт можливого вчинення будь-якого правопорушення. Результати розгляду заяви містяться у доповідній записці від 29.12.2022 № 130-24/7388-22, що наявна в матеріалах дисциплінарної справи. Наведена ОСОБА_1 у заяві інформація не містила в собі фактичних даних, що вказували б на можливе вчинення керівником апарату Національного агентства корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», які могли бути перевірені, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано надати фактичні дані в підтвердження викладених у заяві обставин або пояснити підстави написання вищевказаної заяви. Водночас, позивач не надала фактичних даних, які могли б бути перевірені та відмовилася від надання інших пояснень.

Відповідно, відповідач вказує, що ОСОБА_1 , перебуваючи із відповідачем у трудових відносинах, безпідставно та з надуманих підстав звинуватила керівника апарату Національного агентства у вчиненні корупційного правопорушення. Вказане безпосередньо зумовлене небажанням позивача належним чином виконувати покладені на неї обов`язки та попередженням про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням займаної нею посади. Такі дії ОСОБА_1 безпосередньо суперечать етичним цінностям, принципам державної служби та є неприпустимими для державного службовця.

Щодо виконання позивачем Доручення, відповідач вказує про те, що згідно п. 4 останнього, ОСОБА_1 мала доповідати щоп`ятниці керівнику про результати виконання. Та з пояснень керівника і позивача слідує, що ОСОБА_1 не виконувала Доручення. Позицію щодо відсутності форми звітування за вказаним Дорученням згаданою позивачем в позові, відповідач зазначає, що вона не вчинила жодних дій на з`ясування, яким способом їй виконувати Доручення, у якій формі щоп`ятниці звітувати керівнику. Також, зазначив про те, що позивач не подала жодного звіту у довільній формі, систематично ігнорувала вимоги й інших виданих їй доручень щодо звітування керівникові. Такі дії позивач, відповідач вважає свідомим ігноруванням виконання Доручення керівника.

Доповідна записка керівника щодо не виконання Доручення позивачем стала підставою для порушення дисциплінарного провадження щодо перевірки викладених в ній обставин, була утворена дисциплінарна комісія, та встановлено наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Щодо порядку здійснення дисциплінарного провадження, відповідач, вказуючи на положення ч. 1 ст. 73 Закону України «Про державну службу», п.п. 27, 30-35 Порядку 1039, зазначив про згідно Наказу Національного агентства від 21.12.2022 № 863-к/тр «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » було порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача та визначено строк здійснення дисциплінарного провадження 45 днів; 09.01.2023 на засіданні дисциплінарної комісії, в присутності ОСОБА_1 , ініційовано питання продовження строку формування дисциплінарної справи у зв`язку із необхідністю отримання додаткових документів, які стосуються дисциплінарного провадження, та характеристик позивача від посадових осіб Національного агентства, які перебували у відпустці. Відкритим голосуванням дисциплінарна комісія більшістю голосів вирішила ініціювати питання продовження строку формування дисциплінарної справи до 19.01.2023 перед суб`єктом призначення, що підтверджується протоколом засідання дисциплінарної комісії від 09.01.2023 № 2. У зв`язку з чим, на підставі доповідної записки Голови дисциплінарної комісії № 112-01/109-23 Головою Національного агентства продовжено строк формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 до 19.01.2023 (включно); 18.01.2023 дисциплінарною комісією, розглянувши сформовану дисциплінарну справу, більшістю голосів прийнято рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. Після прийняття відповідного рішення дисциплінарною комісією, за результатами розгляду дисциплінарної справи, було підготовлене подання від 24.01.2023, яке того ж дня надано членам комісії для підписання; матеріалами дисциплінарного провадження безпосередньо підтверджується, що подання було підписано членами комісії 24.01.2023 (останніми за допомогою електронного цифрового підпису підписали подання члени дисциплінарної комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), а вже 25.01.2023 службовою запискою Голови дисциплінарної комісії № 90-10/479-23 воно було внесено Голові Національного агентства для прийняття рішення щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідач вважає, що ним дотримано вимоги п. 35 Порядку, адже подання разом з матеріалами дисциплінарної справи внесено суб`єкту призначення не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня його підписання (дата підписання 24.01.2023, дата внесення 25.01.2023), відповідно не порушено дисциплінарною комісією строків внесення подання суб`єкту призначення, Національне агентство у спірних правовідносинах діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. жодним чином не порушуючи при цьому прав позивача.

В наступному, відповідач, покликаючись на положення ч. 1 ст. 75 Закону України «Про державну службу», абз. 2, 5 п. 35 Порядку 1039, відмітив про дотримання права позивача, позивачу було надіслано лист від 25.01.2023 №90-13/1496-23, в якому повідомлено про факт внесення суб`єкту призначення подання щодо дисциплінарного стягнення та запропоновано надати письмові пояснення та надіслано для ознайомлення всі матеріали дисциплінарного провадження. Також, додав, що листом від 30.12.2022 №100-12/2588-22 ОСОБА_1 було запрошено на засідання комісії для надання пояснень. На засіданні 09.01.2023 позивачу було роз`яснено її права, зокрема щодо надання пояснень в необмеженій кількості та відповідних документів на спростування факту вчинення дисциплінарного проступку та надати пояснення перед прийняттям рішення у дисциплінарній справі. На засіданні 18.01.2023 позивача додатково було проінформовано про можливість надати пояснення. Такі обставини підтверджені відповідними протоколами засідань комісії та письмовими поясненнями ОСОБА_1 надані до комісії та Голові Національного агенства (від 30.01.2023).

Щодо тверджень позивача про корупційне Доручення керівника, відповідач вважає відсутній причинно-наслідковий зв`язок між відмовою позивача ознайомлюватись та виконувати Доручення із повідомленням про корупційне Доручення. Повідомлення позивача від 14.12.2022 було розглянуто відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та надано обґрунтовану відповідь, що підтверджується доповідною запискою від 29.12.2022 № 130 - 24/7388 - 22 яка міститься у матеріалах дисциплінарної справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції», повідомлення підлягає розгляду, якщо наведена в ньому інформація містить фактичні дані, що вказують на можливе вчинення корупційного діяння або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень, що підлягають перевірці. Позивач отримала вичерпну відповідь про те, що вказана в повідомлені інформація не є конкретною та не містить фактичних даних, які б свідчили про порушення керівником апарату вимог Закону. Відповідач відмітив, що позивача притягнуто її до дисциплінарної відповідальності не через її твердження про те, що вона є викривачем корупційних діянь керівника, а у зв`язку із невиконанням Доручення керівника, порушення правил етичної поведінки.

Інші твердження позивача щодо порушення відповідачем процедури звільнення, наявність в діях члена дисциплінарної комісії ОСОБА_9 нібито ознак конфлікту інтересів, відповідач вважає необґрунтованими, безпідставними та надуманими. Позивач зрештою наводить лише припущення та свої судження, які містять незгоду з висновками дисциплінарної комісії про наявність у її діях дисциплінарного проступку та твердження щодо неналежним чином оформлених документів, які містяться в матеріалах дисциплінарного провадження, у сукупності не свідчать про протиправність спірного наказу. Роздруківки щодо входу/виходу позивача на роботу здійснені з автоматизованої системи, що унеможливлює проставлення на них підписів та реєстраційного номеру та такі документи не розглядались комісією як окремий доказ та не слугували підставою для прийняття спірного рішення. Характеристика Департаменту перевірок є додатком до службової записки від 02.01.2023 №464-03/14-23, що підписана керівником за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

Застосовуючи норми пп. 2, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 64, ч. 1 ст. 65, Закону України «Про державну службу», п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п. 2 розділу ІІ, п. 1 розділу ІІІ Загальних правил етичної поведінки № 158, п. 3, п.5, п. 9 розділу ІІ Кодексу етичної поведінки №1382, ОСОБА_1 продемонструвала своїми діями зневажливе ставлення до керівництва у присутності інших працівників Національного агенства. Відмова від ознайомлення із Дорученням, відмова від виконання Доручення, несумлінне ставлення до обов`язків суперечить принципам субординації, гідної поведінки, професіоналізму, компетентності та ефективності, а також, дії ОСОБА_1 суперечать етичним цінностям та принципам державної служби. Відповідач вважає, що дисциплінарна комісія дійшла обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», з урахуванням усіх обставин визначених в ч. 1 ст. 67 даного Закону, комісія встановила та врахувала наявність пом`якшуючих обставин в частині формування дисциплінарних справ позивачем та відсутність попередніх дисциплінарних стягнень, та у поданні рекомендувала суб`єкту призначення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, що є найлегшим видом стягнення.

Відповідач відмітив, що позивач не спростувала факту вчиненого нею дисциплінарного проступку, притягнення до відповідальності відбулось із повним з`ясуванням обставин, встановленням причинно-наслідкового зв`язку між винною поведінкою та наслідками, що настали, обраний захід застосовано обгрунтовано та розсудливо, пропорційно тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачем додано до відзиву витребувані ухвалою суду від 20.04.2023 додаткові докази, а саме матеріали дисциплінарного провадження щодо позивача.

З`ясувавши позиції сторін по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши правову позицію позивача та відповідача, викладену у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановлює та зазначає наступне.

Наказом №730-к/тр від 18.09.2018 Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 була призначена на посаду головного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя апарату Національного агентства.

В цей період у Національному агентстві відбулося упорядкування структури шляхом ліквідації структурних підрозділів, без скорочення штатної чисельності.

Зокрема, наказом Національного агентства від 28.02.2020 № 74/20 «Про упорядкування структури Національного агентства з питань запобігання корупції» було ліквідовано Департамент перевірки декларацій та моніторингу способу життя, в якому працювала ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що посада яку обіймала ОСОБА_1 підлягала скороченню, позивачу, як працівнику апарату Національного агентства, дорученнями керівника апарату Національного агентства визначалися службові завдання за основними напрямами діяльності відповідача.

У період з 22.07.2019 по 10.01.2022 ОСОБА_1 перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Враховуючи оголошений в країні воєнний стан згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, Закону України «Про оборону України», КЗпП України, Закону України «Про запобігання корупції», відповідними наказами Національного агенства було оголошено простій деяких працівників, серед яких була також ОСОБА_1 , останній наказ від 31.08.2022 №638-к/тр та згідно наказу від 27.10.2022 №765-к/тр припинено з 01.11.2022 простій і ОСОБА_1 наказано стати до роботи з 01.11.2022.

11.01.2022 ОСОБА_1 приступила до виконання службових обов`язків.

Відповідно, ОСОБА_1 перебувала у простої у періоди: з 25.02.2022 по 31.10.2022 Наказ від 25.02.202022 №90 к/тр; з 01.09.2022 по 31.10.2022 Наказ від 31.08.2022 № 638-к/тр.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 мала Доручення від 13.01.2022 №100/5/22 керівника апарату ОСОБА_10 щодо перевірки з 13.01.2022 факту подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному вебсайті Національного агентства, підготовку проєктів документів та доповідати щоп`ятниці керівнику апарату Національного агентства про результати роботи з виконання завдань, зазначених у п. 1 цього доручення (пункти 1 та 2 Доручення). Ознайомлена ОСОБА_1 із Дорученням 13.01.2022 під підпис.

Наявна службова записка від 18.02.2022 №47-03/2480-22 в якій зауважено щодо виконання Доручення ОСОБА_1 в порівнянні з іншим працівником, також щодо неякісного розгляд 3 звернень, не повноти відображення порушених в них питань.

Також, ОСОБА_1 мала Доручення від 14.02.2022 №100/26/22 керівника апарату ОСОБА_10 щодо здійснення з 15.02.2022 опрацювання листів, які надходять на електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомлень в чат Реєстру декларацій та доповідання щоп`ятниці керівникові апарату Національного агентства про результати роботи з виконання завдань, зазначених у п. 1 цього доручення (п. 2 та п. 3 Доручення). Ознайомлена ОСОБА_1 із Дорученням 15.02.2022 під підпис.

Листом від 07.10.2022 № 100 - 12/21643 - 22 ОСОБА_1 було повідомлено про скорочення займаної посади, проте вакантні посади не запропоновано. Проти чого не заперечував відповідач.

Дорученням від 01.11.2022 №100/49/22 керівника апарату ОСОБА_10 на ОСОБА_1 покладено обов`язок забезпечити щодня оформлення не менше ніж 12 справ за один робочий день, починаючи з 01.11.2022; під час оформлення справ здійснювати: поаркушну нумерацію справи, у разі необхідності шляхом закреслення старих номерів аркушів та написання нових номерів перенумерацію; складання та оформлення опису справ перевірок; написання на обкладинці (титульному аркуші) назви фонду, структурної частини, заголовка справи, крайніх дат, кількості аркушів справи; складення аркуша-засвідчувача; доповідати щоп`ятниці керівникові апарату Національного агентства з питань запобігання корупції про результати роботи з оформлення справ. Термін визначено: з 01.11.2022 по 30.11.2022 та ознайомлено із Дорученням ОСОБА_1 11.11.2022 під підпис.

Під час виконання Доручення №100/49/22 ОСОБА_1 з 31.10.2022 по 10.11.2022 з 14.11.2022 по 12.12.2022 перебувала на лікарняному.

13.12.2022 ОСОБА_1 Вийшла з лікарняного на роботу.

Дорученням керівника апарату Національного агентства від 13.12.2022 № 100/56/22 «Про службові завдання ОСОБА_1 » ОСОБА_10 , позивачу було визначено здійснювати відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, Інструкції з діловодства в Національному агентстві з питань запобігання корупції від 28.10.2022 № 243/22

п. 2 - Забезпечити щоденно оформлення не менше 12 справ за один робочий день, починаючи з 13.12.2022.

п. 3 - Під час оформлення справ здійснювати:

- формування справ за хронологічним принципом;

- написання на обкладинці (титульному аркуші) назви установи, структурного підрозділу, заголовка справи, крайніх дат, строків зберігання та номерів статей за Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів.

п. 4 - Доповідати щоп`ятниці керівнику апарату Національного агентства з питань запобігання корупції про результати роботи з оформлення справ.

Дорученням визначено термін: з 13.12.2022 по 31.01.2023.

Керівникові відділу контролю та підтримки електронного документообігу Управління документообігу та контролю Г.Балковено доручено забезпечити контроль за оформленням справ головним спеціалістом відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_1 з терміном: з 13.12.2022 по 13.01.2023 (п. 5 Доручення).

Відповідно, за вказаним Дорученням покладено обов`язок забезпечувати ОСОБА_1 оформлення справ у кількості щоденно не менше 12, за один робочий день та доповідати щоп`ятниці керівнику апарату Національного агентства про результати роботи з оформлення справ у термін з 13.12.2022 по 31.01.2023.

Ознайомитись із зазначеним Дорученням, для його подальшого виконання, ОСОБА_1 відмовилася, про що не заперечує та вказує також позивач в позовній заяві.

Зокрема, з доповідної записки ОСОБА_11 керівника Управління по роботі з персоналом щодо відмови від ознайомлення ОСОБА_1 із Дорученням, зазначено про те, що 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 вийшла на роботу після лікарняного, в той же день їй були визначені завдання відповідно до Доручення керівника апарату ОСОБА_12 від 13.12.2022 № 100/56 / 22 . Проте, розписатися про ознайомлення з зазначеним Дорученням та приступити до його виконання ОСОБА_1 категорично відмовилась, про що складений відповідний акт (додається).

Відповідно до Акту про відмову від 13.12.2022 15 год. 20 хвил., зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 13.12.2022 о 14:50 год. розписатись про ознайомлення із Дорученням від 13.12.2022 №100/56/22 та про те, що вона повідомила що не вважає керівника апарату Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_13 своїм керівником.

Акт містить відповідні підписи уповноважених осіб.

13.12.2022 ОСОБА_1 подано заяву Голові Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_14 (зареєстрована 14.12.2022 №О-400/0-22, в якій вказано про те, що за наслідками скорочення її посади, їй не було своєчасно запропоновано жодної вакантної посади та не повідомлено про відсутність можливості запропонувати відповідні посади, натомість їй пропонують ознайомлюватись із Дорученням керівника апарату про виконання обов`язків в Управлінні документообігу та контролю. ОСОБА_15 вказала, що виконання даного Доручення суперечить вимогам законодавства та посилаючись на ч. 4 ст. 9 Закону України «Про запобігання корупції», повідомила про видання завідомо неправомірного керівником Доручення від 01.11.2022 №100/49/22 та від 13.12.2022 (номер їй невідомий) про виконання обов`язків, що свідчить про вчинення корупційного правопорушення, просить виконати вимоги визначені абз. 2 та 3 ч. 3 ст. 87 Закону України «Про запобігання корупції» та надати відповідь.

20.12.2022 в доповідній записці Голові національного агенства з питань запобігання корупції, керівник Управління внутрішнього контролю Р.Норець пропонує відповідно до ч. 1 ст. 65, ч. 2 ст. 68 Закону України «Про державну службу», п. 2, 3 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою КМУ від 04.12.2019 № 1039 порушити стосовно головного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу ОСОБА_16 Огороднік Дисциплінарне провадження за фактом порушення присяги державного службовця; на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 72 Закону України «Про державну службу» відсторонити ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження; на підставі ст. 31 Закону України «Про запобігання корупції» керівника апарату Національного агентства ОСОБА_13 обмежити в доступі до інформації по дисциплінарному провадженню.

Зокрема, в даній доповідній записці зазначено про те, що за наслідкам ознайомлення ОСОБА_1 із Дорученням від 13.12.2022 №100/56/22, остання порушила принципи субординації, відмовилась від ознайомлення із Дорученням, вказує на те, що ОСОБА_13 як інша особа неправомірно втручається в її діяльність як працівника антикорупційного органу чим вчиняє корупційне правопорушення, відповідно, ОСОБА_1 відмовилась від виконання свої службових обов`язків, чим порушила визначені ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 62 Закону обов`язки, порушила Присягу державного службовця, визначену ч. 1 ст. 36 Закону, п. 1 розділу ІІІ Правил та п. 3 розділу ІІ Кодексу, окрім того, у заяві, звинуватила керівника апарату ОСОБА_13 у вчиненні корупційного правопорушення, тобто вчинення злочину, визначеного приміткою до ст. 45 КК України чим порушила принцип п. 9 Кодексу стосовно принципу професіоналізму, принципу гідної поведінки.

Наказом Національного агентства від 21.12.2022 № 863-к/тр порушено на підставі зазначеної вище доповідної записки керівника Управління внутрішнього контролю від 20.12.2022 дисциплінарне провадження стосовно головного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_1 .

Затверджено склад дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Суд зазначає, та враховує відсутність спірним у справі формування та складу дисциплінарної комісії, що як наслідок суд не вважає необхідним біль детально висвітлювати обставини формування та визначення складу комісії в даній справі під час прийняття судового рішення.

Так, з матеріалів дисциплінарної справи, зокрема, акту про відмову розписатись про ознайомлення з Дорученням керівника апарату Національного агентства та його виконанням від 13.12.2022; доповідної записки керівника Управління по роботі з персоналом від 13.12.2022 та пояснень свідків, які були присутні під час ознайомлення державного службовця з Дорученням, а саме: керівника відділу організаційного розвитку Управління по роботі з персоналом ОСОБА_17 , головного спеціаліста Відділу цифрової трансформації та інноваційного розвитку ОСОБА_18 та головного спеціаліста відділу кадрового адміністрування Управління по роботі з персоналом ОСОБА_19 ; протоколу засідання дисциплінарної комісії від 18.01.2023 № 3, слідує наступне:

- 13.12.2022 о 14 год 50 хв перебуваючи у кабінеті керівника Управління по роботі з персоналом ОСОБА_1 категорично відмовилася ознайомитися із Дорученням керівника апарату Національного агентства від 13.12.2022 № 100/56 / 22 та повідомила про те, що не буде його виконувати, оскільки не вважає керівника апарату Національного агентства своїм керівником;

- 14.12.2022 ОСОБА_1 за допомогою засобів електронного зв`язку направила на офіційну електронну адресу Національного агентства заяву № 0-400/0-22, в якій з посиланням на ст. 9 Закону України «Про запобігання корупції» (гарантії незалежності Національного агентства) зазначила, що керівником апарату Національного агентства нібито було видано завідомо неправомірне Доручення від 13.12.2022;

- у поясненнях від 09.01.2023 № 480/0/09-23, наданих у рамках дисциплінарного провадження, ОСОБА_1 зазначила підстави невиконання Доручення керівника апарату Національного агентства та відмову від ознайомлення із Дорученням, оскільки термін її попередження про наступне вивільнення сплив, працівниками кадрової служби її було повідомлено про те, що жодного рішення про звільнення її з посади не приймалось, натомість запропоновано ознайомитись із Дорученням і приступити до його виконання, що вона й зробила.

Матеріали дисциплінарної справи містять в собі різні документи у вигляді службових записок з приводу фіксації обставин спірних правовідносин, доповідної записки, що стала підставою для порушення дисциплінарної справи, наказів щодо проходження служби позивача, акту про відмову від ознайомлення із Дорученням, заяви ОСОБА_1 та пояснення по суті дисциплінарної справи, викладення своїх доводів та зауважень і вимог, пояснення свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколи засідань дисциплінарної комісії від 09.01.2023 № 2, від 18.01.2023 №3 та пояснення ОСОБА_1 надані докомісії, до Голови Національного агенства, матеріали зібрані як характеризуючи дані щодо ОСОБА_1 , докази ознайомлення ОСОБА_1 із матеріалами дисциплінарного провадження тощо. Відповідно, зазначені документи судом досліджуються та враховуються під час вирішення даної справи.

За результатами розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність у діях останньої ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Та, 25.01.2023 дисциплінарна комісія внесла Голові Національного агентства подання (разом з матеріалами дисциплінарної справи), в якому пропонувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді «Зауваження».

До такої пропозиції, дисциплінарна комісія дійшла враховуючи встановлені обставини та наявні докази:

повідомлення Національним агенством листом від 07.10.2022 № 100 - 12/21643 - 22 ОСОБА_1 про скорочення займаної посади, проте вакантні посади не запропоновано, звернення ОСОБА_1 14.02.2022 із заявою №О-400/0-22 з посиланням на ст. 9 Закону України «Про запобігання корупції», в якій державний службовець зазначила, що керівником апарату Національного агентства видано завідомо неправомірні Доручення від 01.11.2022-2 та від 13.12.2022, що свідчить про вчинення ним корупційного правопорушення, просила виконати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу»;

надані пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2023 №480/0-09-23, наданих у рамках дисциплінарного провадження, державний службовець щодо обставин, які стали підставою для початку дисциплінарного провадження, вказує, що відмовилася ознайомлюватися з Дорученням та виконувати його, оскільки термін її попередження про наступне вивільнення сплив. Водночас, державний службовець зазначає, що працівниками кадрової служби її було повідомлено про те, що жодного рішення про звільнення її з посади не приймалось, натомість запропоновано ознайомитись із Дорученням і приступити до його виконання, що вона й зробила.

Комісією встановлено, що ОСОБА_1 , відмовившись від ознайомлення з Дорученням та його виконання з мотивів його протиправності, не діяла відповідно до порядку, передбаченого ч. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу», не вимагала письмового підтвердження Доручення та одночасно не повідомила керівника вищого рівня про таке Доручення. Натомість, у присутності інших державних службовців діяла та висловлювалась у спосіб, що ставить під сумнів повноваження та авторитет керівника апарату Національного агентства, та заявою від 14.12.2022 № 0-400/0-22 повідомила про нібито вчинення останнім корупційного правопорушення. Після відмови від ознайомлення та виконання Доручення державний службовець прибула в розпорядження керівника відділу контролю та підтримки електронного документообігу Управління документообігу та контролю Балковенко Г.І., на яку згідно з п. 5 Доручення покладено контроль за виконанням Доручення.

Під час дисциплінарного провадження, встановлено, що державний службовець не повідомила ОСОБА_23 , особу, яка виконувала обов`язки щодо контролю за виконанням Доручення, що вважає таке Доручення протиправним, а також про факт відмови від ознайомлення з Дорученням та його виконання. Вказане підтверджується поясненнями ОСОБА_23 , протоколом засідання дисциплінарної комісії від 18.01.2023 (зокрема, ОСОБА_23 та ОСОБА_1 підтвердили, що остання не повідомила про те, що вважає отримане Доручення протиправним та про відмову від ознайомлення з ним та його виконання).

Крім того, відповідно до п. 4 Доручення ОСОБА_1 доручено доповідати щоп`ятниці керівнику апарату Національного агентства про результати виконання Доручення.

Проте, як слідує із пояснень керівника апарату Національного агентства та не заперечується державним службовцем, остання не виконувала вимогу п. 4 Доручення щодо звітування.

ОСОБА_1 вказує, що не звітувала щоп`ятниці керівнику апарату Національного агентства про виконання Доручення, оскільки в Дорученні не було вказано, яким чином вона мала звітувати (усно чи письмово). Проте дисциплінарна комісія враховує те, що державний службовець не вчиняла жодних дій, спрямованих на уточнення способу подання щотижневого звіту, а також не подала на виконання Доручення жодного звіту у довільній формі. Більше того, державний службовець систематично ігнорувала вимоги доручень щодо звітування керівникові апарату Національного агентства.

Застосовуючи положення чинного законодавства, комісія зазначає, що ОСОБА_1 як державний службовець за обставин, що пов`язаних з виконанням обов`язків державної служби, всупереч вищезазначеному відмовилась від ознайомлення та виконання Доручення керівника апарату Національного агентства, чим продемонструвала зневажливе ставлення до свого керівництва у присутності інших працівників Національного агентства. Обставини вчинення дисциплінарного проступку свідчать, що за наявності сумніву щодо законності виданого керівником апарату Національного агентства Доручення ОСОБА_1 мала реальну можливість вимагати його письмового підтвердження та повідомити у письмовій формі про таке Доручення керівника вищого рівня, тобто вчинити дії, передбачені ч. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу».

Натомість державний службовець з метою уникнення відповідальності за вчинені дії безпідставно звинуватила керівника апарату Національного агентства у вчиненні корупційного правопорушення, надіславши відповідну заяву на офіційну електронну пошту Національного агентства.

Більше того, фактично приступивши до виконання завдання, визначеного п. 2 Доручення, державний службовець проігнорувала вимогу щодо щотижневого подання звітів керівнику апарату Національного агентства, а також не повідомила ОСОБА_23 (особу, яка виконувала обов`язки щодо контролю за виконанням Доручення) про те, що вважає таке Доручення протиправним.

Зважаючи на вищевказане, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про те, що відмова від ознайомлення та виконання Доручення керівника апарату Національного агентства; зневажливе ставлення до працівників Національного агентства, зокрема керівників; порядок виконання ОСОБА_1 завдань, визначених Дорученням (зокрема, відсутність щотижневих звітів); несумлінне ставлення до обов`язків державного службовця, суперечать принципам - субординації, гідної поведінки, професіоналізму, вимогам щодо компетентності та ефективності, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», п. 2 розділу ІІ та п. 1 розділу ІІІ Правил, пп. 3, 5, 9 Кодексу.

Враховуючи те, що діяння ОСОБА_1 суперечить визначеним законодавством етичним цінностям та принципам державної служби, дисциплінарна комісія вважає, що його слід кваліфікувати як дисциплінарний проступок, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» (порушення правил етичної поведінки державних службовців).

Дисциплінарний проступок дисциплінарна комісія розглядає як порушення ОСОБА_1 правил етичної поведінки державного службовця.

Комісією у своєму поданні відображено про те, що коли ОСОБА_1 13.12.2022 з`явилась в Управління по роботі з персоналом та попросила отримати наказ про звільнення, її «...було повідомлено, що рішення про звільнення ще не прийнято».

18.01.2023 на засіданні дисциплінарної комісії ОСОБА_1 підтвердила, що працівники Управління по роботі з персоналом поінформували її про відсутність факту припинення трудових відносин між нею та Національним агентством. Державний службовець підтвердила, що жодних документів про звільнення (наказ про звільнення, трудову книжку, розрахунковий листок тощо) не отримувала, розрахунок при звільненні з нею не проводився.

Комісією враховано пояснення ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , свідків під час ознайомлення ОСОБА_1 із Дорученням, які засвідчили її відмову щодо виконання Доручення з підстав того, що ОСОБА_1 не вважає ОСОБА_13 своїм керівником та його Доручення виконувати відмовилась.

З позиції дисциплінарної комісії, твердження ОСОБА_1 про те, що термін її попередження про скорочення сплив, а відтак мало бути прийнято рішення про скорочення, не є підставою для відмови ознайомлюватись та виконувати Доручення, ставити під сумнів повноваження керівника апарату Національного агентства надавати відповідні доручення та безпідставних звинувачень останнього у вчиненні корупційного правопорушення.

Такі дії, комісія визнала як вчинені умисно.

Крім того, відсутність з 15.01.2022 щотижневих звітів керівнику апарату Національного агентства про виконання кожного з наданих доручень свідчить про систематичне ігнорування працівником доручень керівництва та свідоме нехтування своїми обов`язками, що також вказує на наявність прямого умислу на вчинення дисциплінарного проступку.

У ході дисциплінарного провадження отримано характеристики державного службовця від керівника апарату Національного агентства та керівників структурних підрозділів, де ОСОБА_1 виконувала завдання та доручення ( ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ), які загалом містять оцінювання «добре», мають зазначення щодо несумлінності в роботі, необхідності постійного контролю, незадоволення щодо оцінювання її роботи Національним агенством, а також інші відомості, які характеризують ставлення ОСОБА_1 до служби (в роботі групи не була включена, запізнювалась на роботу в листопаді грудні 4 рази, що не було пов`язано із повітряною тривогою, згідно інформаційного листа Управління по роботі з персоналом від 29.12.2020 № 100-09/7404-22, особової картки державного службовця № 342-дс, дисциплінарні стягнення та заохочення до ОСОБА_1 у період її роботи в Національному агентстві не застосовувались. Оцінювання ОСОБА_1 не проводилось.

Враховані комісією заяви ОСОБА_1 від 09.01.2023 №480/0/09-23 та від 17.01.2023 №1136/0/09-23 в частині, що стосується обставин та умов, які призвели до вчинення дисциплінарного проступку, а також обставин, які мають враховуватись під час визначення міри стягнення за вчинений дисциплінарний проступок. На думку дисциплінарної комісії, інші факти та обставини, на які вказує ОСОБА_1 у своїх поясненнях, не стосуються предмета дисциплінарного провадження, адже між ними (за твердженнями державного службовця вони відбувались після 13.12.2022) та вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

Дисциплінарна комісія дійшла також висновку про наявність пом`якшуючих обставин, які з метою індивідуалізації дисциплінарної відповідальності мають бути враховані під час визначення виду дисциплінарного стягнення, а саме: виконання Доручення керівника апарату в частині формування справ, а також відсутність попередніх дисциплінарних стягнень.

Дисциплінарна комісія вважає та вказує, що дисциплінарний проступок вчинено умисно на ґрунті особистої неприязні до керівництва Національного агентства у зв`язку із отриманням попередження про скорочення займаної ОСОБА_1 посади, що згідно з п. 3 ч. 4 ст. 67 Закону України «Про державну службу» є обставиною, що обтяжує відповідальність. Вказане підтверджується заявою ОСОБА_1 від 14.12.2022 №О-400/0-22, та письмовими поясненнями наданими в ході дисциплінарного провадження.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку у вигляді порушень правил етичної поведінки не передбачає настання тяжких наслідків як обов`язкову ознаку його складу. Хоча факт реального заподіяння таких наслідків для кваліфікації вчиненого значення не має, проте дисциплінарна комісія враховує факт відсутності тяжких наслідків у процесі індивідуалізації дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна комісія врахувала характер вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що зумовлений важливістю дотримання правил етичної поведінки державним службовцем під час проходження ним державної служби та цінностями (зокрема, доброчесності, професіоналізму, ефективності), покладеними в основу діяльності Національного агентства. Також, враховано і той факт, що ОСОБА_1 систематично демонструє прояви неповаги до працівників та керівників Національного агентства, не дотримується основоположних принципів етичної поведінки працівників Національного агентства, поверхнево та неналежно виконує посадові обов`язки і, крім того, умисно звернулась з необґрунтованою скаргою на керівника, яка по суті була спрямована на дискредитацію керівництва Національного агентства та дестабілізацію ситуації в колективі, створення напруженого морально-психологічного клімату.

Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідно до пп. 3, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про запобігання корупції», п. 2 ч. 2 ст. 65, п. 1 ч. 1 ст. 66, ст. 77 Закону України «Про державну службу», прийнято наказ від 02.02.2023 №48-к/тр «Про оголошення зауваження ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись із наказом від 02.02.2023 №48-к/тр, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 КАС України).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі Закон №1700-VII) визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

За ст. 4 Закону №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Національне агентство, у межах, визначених цим та іншими законами, є відповідальним перед Верховною Радою України і підконтрольним їй та підзвітний Кабінету Міністрів України.

Національне агентство утворюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції України, цього та інших законів України.

Питання діяльності Національного агентства у Кабінеті Міністрів України представляє Голова Національного агентства.

Правову основу діяльності Національного агентства становлять Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти.

Закон України "Про центральні органи виконавчої влади" та інші нормативно-правові акти, що регулюють діяльність органів виконавчої влади, а також Закон України "Про державну службу" застосовуються до Національного агентства, службовців та працівників його апарату, а також до його повноважень стосовно уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції в частині, що не суперечить цьому Закону.

За ч. 1 ст. 9 Закону №1700-VII незалежність Національного агентства від впливу чи втручання у його діяльність гарантується: 1) спеціальним статусом Національного агентства; 2) особливим порядком відбору, призначення та припинення повноважень Голови Національного агентства; 3) особливим, встановленим законом порядком фінансування та матеріально-технічного забезпечення Національного агентства; 4) належними умовами оплати праці Голови, заступників Голови Національного агентства та службовців апарату Національного агентства, визначеними цим та іншими законами; 5) прозорістю його діяльності; 6) в інший спосіб, визначений цим Законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Закону №1700-VII забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб в діяльність Національного агентства з виконання покладених на нього обов`язків.

Будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення тощо, спрямовані до Національного агентства чи його працівників, що стосуються повноважень Національного агентства, але не передбачені законодавством України, є неправомірними та не повинні виконуватися. У разі отримання такої вказівки, вимоги, доручення тощо працівник Національного агентства невідкладно інформує про це в письмовій формі Голову Національного агентства.

Працівниками апарату Національного агентства та його територіальних органів є державні службовці, а також інші працівники, які виконують функції з обслуговування (ч. 2 ст. 10 Закону №1700-VII).

Відповідно, на працівників Національного агенства розповсюджується також Закону України «Про державну службу».

Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави (ч. 1 ст. 1 Закону № 889-VIII).

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII).

Згідно ст. 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; 8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; 9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Згідно ст. 7 Закону № 889-VIII державний службовець має право на:

1) повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб;

2) чітке визначення посадових обов`язків;

3) належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення;

4) оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

5) відпустки, соціальне та пенсійне забезпечення відповідно до закону;

6) професійне навчання, зокрема за державні кошти, відповідно до потреб державного органу;

7) просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків;

8) участь у професійних спілках з метою захисту своїх прав та інтересів;

9) участь у діяльності об`єднань громадян, крім політичних партій у випадках, передбачених цим Законом;

10) оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності;

11) захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону;

12) отримання від державних органів, підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування необхідної інформації з питань, що належать до його повноважень, у випадках, встановлених законом;

13) безперешкодне ознайомлення з документами про проходження ним державної служби, у тому числі висновками щодо результатів оцінювання його службової діяльності;

14) проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Стаття 36 Закону № 889-VIII передбачає, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця, яка засвідчує дотримання державним службовцем визначених в ст. 8 та ст. 9 даного Закону обов`язків.

Відповідно до ст. 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 2 ст. 8 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 889-VIII державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті (абз. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 889-VIII).

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону № 889-VIII наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання.

Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.

Відповідно до 4 ст. 9 Закону № 889-VIII якщо державний службовець отримав наказ (розпорядження), доручення не від безпосереднього керівника, а від керівника вищого рівня, він зобов`язаний повідомити про це безпосереднього керівника.

Наказ (розпорядження), доручення може бути скасовано керівником, який його видав, а також керівником вищого рівня або органом вищого рівня (ч. 5 ст. 9 Закону № 889-VIII).

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону № 889-VIII державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Керівник у разі отримання вимоги державного службовця про надання письмового підтвердження наказу (розпорядження), доручення зобов`язаний письмово підтвердити або скасувати відповідний наказ (розпорядження), доручення в одноденний строк. У разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим (ч. 8 ст.9 Закону № 889-VIII).

За видання керівником та виконання державним службовцем явно злочинного наказу (розпорядження), доручення відповідні особи несуть відповідальність згідно із законом (ч. 9 ст. 9 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності (ст. 42 Закону №1700-VII).

Відповідно до ст. 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також:

1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;

2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;

3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 № 158 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за № 1203/29333 (далі Правила №158), є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, діяльність яких спрямована на служіння народу України і територіальній громаді шляхом забезпечення охорони та сприяння у реалізації прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина. Загальні правила ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, у сфері запобігання корупції, запобігання та протидії дискримінації, з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків. Метою цих Загальних правил є зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, формування позитивної репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також забезпечення інформування громадян про норми етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані виконувати свої посадові обов`язки якнайкраще, чесно і неупереджено, незважаючи на особисті ідеологічні, релігійні або інші погляди, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних чи юридичних осіб, громадських, політичних, релігійних організацій, а також не допускати ухилення від прийняття рішень та відповідальності за свої дії (бездіяльність) та рішення.

Кодекс етичної поведінки працівників Національного агентства з питань запобігання корупції, затверджений рішенням Національного агентства від 17.05.2019 № 1382 (далі Кодекс) визначає сукупність моральних та професійно-етичних принципів, правил та вимог, які регулюють засади поведінки працівників Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - працівники Національного агентства) під час виконання ними своїх службових повноважень.

Відповідно до 4 розділу І Кодексу працівники Національного агентства під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані керуватися такими принципами: патріотизм; пріоритетність інтересів; субординація; толерантність; гідна поведінка; доброчесність; політична нейтральність; прозорість і підзвітність; професіоналізм.

За п. 3 розділу ІІ Кодексу принцип субординації: підпорядкування своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, виконання письмових та усних доручень керівника, виданих в межах його повноважень, та дотримання встановлених строків виконання таких доручень; повідомлення безпосереднього керівника про доручення, отримані від керівника вищого рівня.

У разі виникнення сумніву щодо законності виданого керівником доручення працівник Національного агентства, який є державним службовцем, повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати таке доручення. Одночасно з виконанням такого доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня.

При отриманні для виконання рішень чи доручень, які працівник Національного агентства вважає незаконними або такими, що становлять загрозу охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним або суспільним інтересам, такий працівник зобов`язаний утриматися від виконання незаконних рішень чи доручень керівництва та негайно у письмовій формі повідомити про це Голову Національного агентства.

Згідно п. 5 розділу ІІ Кодексу принцип гідної поведінки: повага до гідності інших осіб; повага до приватного життя інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації); доброзичливість, запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими; підтримання сприятливого морально-психологічного клімату у колективі, утримання від будь-яких дій, зокрема поширення інформації, які компрометують, принижують професійну гідність і авторитет колективу чи окремих працівників; недопущення під час виконання своїх службових повноважень дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національного агентства; забезпечення належного зовнішнього вигляду, використання офіційно-ділового стилю в одязі відповідно до загальноприйнятих вимог пристойності.

Принцип професіоналізму за п. 9 розділу ІІ Кодексу: добросовісне, чесне та професійне виконання працівниками Національного агентства своїх обов`язків, виявлення ініціативи і творчих здібностей; постійне підвищення рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою та удосконалення організації своєї діяльності; недопущення ухилення від прийняття рішень та відповідальності за свої дії та рішення.

За ст. 63 Закону № 889-VIII керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.

З метою забезпечення належного рівня службової дисципліни керівник державної служби зобов`язаний: 1) створювати умови для виконання державними службовцями своїх посадових обов`язків і підвищення ними професійної компетентності та вимагати належного виконання посадових обов`язків; 2) здійснювати контроль за виконанням державними службовцями посадових обов`язків; 3) під час виконання посадових обов`язків керуватися публічними інтересами, суворо дотримуватися і забезпечувати дотримання Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів, чітко формулювати накази (розпорядження) та доручення, перевіряти точність і своєчасність їх виконання; 4) забезпечувати виконання державними службовцями своїх посадових обов`язків, у тому числі шляхом застосування дисциплінарних стягнень; 5) належним чином організовувати роботу державних службовців, забезпечувати ефективне виконання завдань, що поставлені перед державним органом; 6) виховувати у державних службовців сумлінне ставлення до служби, бережливе ставлення до державного майна, підтримувати їхню ініціативу, а також вживати заходів для додержання ними правил етичної поведінки; 7) забезпечувати прозорість та об`єктивність під час оцінювання результатів службової діяльності державних службовців; 8) організовувати проведення з державними службовцями профілактичних заходів щодо запобігання вчиненню ними дисциплінарних проступків, виявляти та своєчасно припиняти їх вчинення.

Безпосередній керівник державного службовця має право вносити клопотання керівнику державної служби про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (ст. 64 Закону № 889-VIII).

За ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Зокрема, дисциплінарними проступками є порушення правил етичної поведінки державних службовців (п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIIІ).

Та, за ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, зокрема, зауваження.

Відповідно до ст. 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього;

4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп;

5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення (абз.2 ч. 2 ст. 69 Закону № 889-VIII).

Зокрема, Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок 1039) визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців (п. 1 Порядку 1039).

Згідно п.2 Порядку 1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців (п. 3 Порядку 1039).

Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (п. 4 Порядку 1039).

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів (п. 5 Порядку 1039).

Вказаний Порядок 1039 містить положення щодо формування дисциплінарної комісії, її складу, повноважень та обов`язків, засади роботи комісії та формування дисциплінарної справи (пункти 7-22 Порядку 1039).

Відповідно до п. 25 Порядку 1039 дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до п. 26 та п. 27 Порядку 1039, документи та матеріали, що долучаються до дисциплінарної справи, повинні відповідати вимогам щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами в державному органі. Дисциплінарна справа формується з урахуванням вимог порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого НАДС.

Пунктом 31 Порядку 1039 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Державний службовець, серед визначеного, має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

До моменту внесення суб`єкту призначення пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії відповідно до пункту 35 цього Порядку матеріали дисциплінарної справи можуть надаватися для ознайомлення в паперовій або електронній формі працівниками спеціального структурного підрозділу НАДС, секретарем дисциплінарної комісії державному службовцю та/або уповноваженому ним представнику за їх письмовою заявою, в якій зазначається електронна адреса для листування, надсилання матеріалів дисциплінарної справи. Така заява може подаватися в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису (п. 31-1 Порядку 1039).

За результатами ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи (п. 31-2 Порядку 1039).

Пунктом 33 Порядку 103 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні (п. 34 Порядку 1039).

За п. 35 Порядку 1039 комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

Відповідно до п. 36 Порядку 1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення передає дисциплінарну справу до служби управління персоналом державного органу, стосовно посадової особи якого здійснювалося дисциплінарне провадження (державного органу, в якому здійснювалося дисциплінарне провадження), для її зберігання в установленому порядку.

Вказаний пункт 36 Порядку 1039 узгоджується із положенням ст. 69 Закону № 889-VIII.

За ст. 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення (ст. 72 Закону № 889-VIII).

У відповідності до ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до ст. 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

За ч.ч. 1 та 2 ст. 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи визначено ст. 76 Закону № 889-VIII.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (ч. 5 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення (ч. 6 ст. 77 Закону № 889-VIII).

Рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду. Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення (ст. 78 Закону № 889-VIII).

Враховуючи вищезазначене можна виокремити наявність вимог до державних службовців, які мають бути дотриманні останніми під час несення служби в органах державної влади, зокрема, щодо компетентності та ефективності, дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки, виконувати рішення, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та в межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, що закріплено також в Правилах етичної поведінки та Кодексі (пп. 2, 7, 8, 9 ч.1 ст. 8 Закону № 889-VIII, ст. 38, ст. 42 Закону №1700-VII, п. 2 розділу ІІ, п. 3 розділу ІІІ Правил, п. 3, п. 5, п. 9 Кодексу).

Зокрема, за порушення правил етичної поведінки, державний службовець притягується до дисциплінарної відповідальності у порядку встановленому Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є вчинення держаним службовцем дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії, бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконані або неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством. Встановлення вини державного службовця відбувається в межах порушеного дисциплінарного провадження, яке має бути проведено всебічно та безсторонньо, зібравши усі необхідні та можливі документи та докази на підтвердження чи спростування наявності в діях чи бездіяльності, прийнятому рішенні службовця вини/умисної вини, а саме дисциплінарного проступку, та із дотриманням безпосередньо прав особи, відносно якої проводиться дисциплінарне провадження, бути присутнім на засіданні комісії, наданні нею пояснень, письмових доказів, ознайомлювати із матеріалами дисциплінарного провадження. Зібрані матеріали дисциплінарного провадження мають в собі належним чином оформлені та складені документи, які збираються в ході дисциплінарного провадження, формуються у справу із відповідним описом.

Як наслідок, результатом дисциплінарного провадження має бути складене дисциплінарною комісією, зокрема, подання, в якому фіксуються всі встановлені обставини, досліджені докази, заслухані сторони, відібрані пояснення, перевірені надані докази, враховані характеризуючи дані відносно державного службовця, ставлення до служби, попередню поведінку, встановлені пом`якшуючи та обтяжуючі обставини, причинно наслідковий зв`язок між винними діями/бездіяльністю та їх наслідками, зроблені висновки та викладена пропозиція щодо застосування виду дисциплінарного стягнення.

Суд зазначає, що пропозиція дисциплінарного провадження є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Відповідно така є обов`язковою для врахування але, суб`єкт призначення самостійно вирішує питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, має право в разі відсутності доказів та доводів, закрити провадження.

Відповідно, рішення суб`єкта призначення може бути оскаржено до суду. Та, в ході вирішення спірних правовідносин, суд має перевірити предмет спору на дотримання ст. 19 Конституції України, відповідність ст. 2 КАС України із дотриманням судом принципів адміністративного судочинства за ч. 3 вказаної статті.

З обставин по справі слідує, що в ході дисциплінарного провадження встановлено вчинення позивачем умисно дисциплінарного правопорушення у вигляді порушення правил етичної поведінки, а саме, неетично поводилась 13.12.2022 під час ознайомлення її із Дорученням керівника від 13.12.2022 №100/56/22, відмовилась від ознайомлення із Дорученням та його виконання, публічно виразила свою позицію відносно керівника ОСОБА_10 , вказала про те, що він не є її керівником та відповідно, виконувати його Доручення не буде, подала заяву 13.12.2022 (зареєстрована 14.12.2022) щодо наявності ознак корупційного діяння з боку ОСОБА_10 , при цьому не вимагала письмового підтвердження Доручення, про протиправність Доручення керівника вищого рівня не повідомила, не виконала належним чином п. 4 згаданого Доручення, а саме не доповідала про результати виконання Доручення керівнику апарату Національного агенства, та як встановлено, вказане Доручення позивач все таки виконувала. Враховуючи характеризуючи дані, які мають в собі фіксування систематичного порушення правил етичної поведінки, пом`якшуючі обставини у вигляді часткового виконання Доручення та відсутності дисциплінарних стягнень, обтяжуючі обставини, чи визнано вчинення дисциплінарного проступку умисно на грунті особистої неприязні до керівника Національного агенства у зв`язку із отриманням листа про скорочення її посади.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 приступила до виконання Доручення, проти чого остання не заперечувала та відмічає, що позивач мала усі права уточнити у керівництва щодо форми подання звітності, яка вимагалась щоп`ятниці згідно п. 4 Доручення, та таким правом ОСОБА_1 не скористалась.

Часткове виконання Доручення свідчить саме про несумлінне виконання обов`язків, без досягнення належного результату, предмет виконання Доручення стосується не лише оформлення щоденно не менше ніж 12 справ, а й подання звіту про виконання обов`язків, їх результат щоп`ятниці керівнику.

Судом встановлено, та не заперечується позивачем, що за п. 25 Положення про апарат Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого наказом Національного агентства від 05.02.2020 № 30/20 (далі Положення), працівники апарату виконують окремі завдання і доручення Голови Національного агентства, його заступників, керівника апарату, керівника відповідного структурного підрозділу, а також безпосереднього керівника та право керівника апарату Національного агенства видавати доручення також передбачено Інструкцією з діловодства в Національному агенстві.

Та, суд критично ставиться до пояснень та тверджень ОСОБА_1 про те, що вона не стала ознайомлюватись та виконувати Доручення керівника від 13.12.2022 №100/56/22, зокрема, враховуючи те, що наявні були й інші/попередні Доручення, досліджені та зазначені вище судом, з якими ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис, без зауважень та будь-яких заяв щодо незгоди із ними, та відповідно виконувала в межах поставлених перед собою завдань на їх виконання.

Також, суд зазначає, що позиція ОСОБА_1 про те, що вона не була зобов`язана ознайомлюватись із Дорученням оскільки сплинув місячний термін після отримання нею листа щодо скорочення її посади, оскільки така позиція та доводи не є підставою для неознайомлення із Дорученням та відповідно відмови щодо його виконання. Позивач мала право запросити у керівництва письмового підтвердження щодо Доручення, але як встановлено судом, таким правом позивач не скористалась.

Подання заяви про корупційне правопорушення керівника у вигляді складення їй Доручення, вимагання його виконувати, в розрізі даного предмету спору не є обов`язковим для врахування судом, та суд вважає необхідним зазначити, що незгода із скороченням посади, недотримання роботодавцем вимог щодо порядку проведення такого скорочення, терміну пропонування відповідної посади державному службовцю, може бути предметом судового оскарження, в поданому до суду позові та з інших підстав.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що неприязнене відношення між керівником та державним службовцем не може мати іншу форму підтвердження, як з свідчень свідків, має підтверджуватись належними та достатніми доказами, які відображають та фіксують порушення правил субординації, етичної поведінки. Суд вважає, що дисциплінарною комісією в повній мірі досліджено обставини порушення субординації, етичної поведінки позивача, протилежному доказів позивач не надала, не спростовувала в позовній заяві наявності своєї вини в порушенні правил субординації та етичної поведінки по відношенню до керівника.

Суд враховує, що сумлінне невиконання покладених обов`язків, розпоряджень, доручень керівництва, компетентність, вчасність та результативність, відповідальність такого виконання є безпосередніми вимогами до компетентності та ефективності, дотримання державним службовцем складеної Присяги принципів державної служби, обов`язків, покладених чинним законодавством. Відповідно, позивачем ОСОБА_1 не підтверджено відповідність зазначеним вимогам до державного службовця, не спростовано належними та достатніми доказами, належне виконання нею покладених Дорученням обов`язків.

За наданими до справи матеріалами, суд приходить до висновку, що дисциплінарною комісією зібрано належні матеріали дисциплінарного провадження, порушеного на підставі доповідної записки, із дотриманням та в межах предмета доповідної записки.

Суд зазначає позивачу, що порушення дисциплінарного провадження відбулось не з підстав повідомлення про порушення корупційного законодавства керівником, що видав Доручення, а з підстав відмови від ознайомлення із Дорученням, його виконання, порушення під час ознайомлення субординації, правил етичної поведінки, а також, неналежне, непрофесійне виконання п. 4 Доручення.

Суд вкотре відмічає, що позивач не спростовує наявності встановленої комісією вини щодо відмови від ознайомлення із Дорученням, його виконання, порушення під час ознайомлення субординації, правил етичної поведінки, неналежного, непрофесійного виконання п. 4 Доручення щодо звітування за виконану роботу.

Щодо тверджень позивача про відсутність в матеріалах доказів, а саме акту щодо відсутності її на робочому місці в 2022 році, суд вважає такі необґрунтовані та такими, що не підлягають дослідженню, оскільки такі обставини чи їх відсутність не були покладені в основу дослідження та перевірки дисциплінарної комісії вчиненого нею умисно дисциплінарного проступку.

Також, суд враховує та зазначає позивачу, що докази у вигляді роздруківки входу/виходу на роботу не можуть містити підписів уповноважених, оскільки були взяті з автоматизованої системи Національного агенства. Також, отримані аналогічним способом зауваження щодо характеристики керівника Департаменту Аплеєвої О. суд вважає, що такі не є доказом на спростування вчинення дисциплінарного проступку.

Щодо формування дисциплінарної справи, внесення подання до Голови Національного агенства, враховуючи положення ч.1 ст. 73 Закону України «Про державну службу», п. 27, п.п.30-35 Порядку 1039, судом встановлено про дотримання дисциплінарною комісією строків формування дисциплінарної справи та подання матеріалів на розгляд суб`єкту призначення, оскільки Наказом Національного агентства від 21.12.2022 № 863-к/тр «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача та ним визначено строк здійснення дисциплінарного провадження 45 днів. 09.01.2023 на засіданні дисциплінарної комісії, в присутності ОСОБА_1 було ініційовано питання продовження строку формування дисциплінарної справи у зв`язку із необхідністю отримання додаткових документів, які стосуються дисциплінарного провадження, та характеристик позивача від посадових осіб Національного агентства, які перебували у відпустці. Відкритим голосуванням дисциплінарна комісія більшістю голосів вирішила ініціювати питання продовження строку формування дисциплінарної справи до 19.01.2023 перед суб`єктом призначення, що підтверджується протоколом засідання дисциплінарної комісії від 09.01.2023 № 2. За доповідною записки Голови дисциплінарної комісії № 112 - 1/109 - 23 Головою Національного агентства продовжено строк формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 до 19.01.2023, включно та 18.01.2023 дисциплінарною комісією, розглянувши сформовану дисциплінарну справу, більшістю голосів прийнято рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. Після прийняття відповідного рішення дисциплінарною комісією, за результатами розгляду дисциплінарної справи, було підготовлене подання від 24.01.2023, яке того ж дня надано членам комісії для підписання. Відтак, подання було підписано усім складом комісії 24.01.2023 та 25.01.2023 було внесено Голові Національного агенства для прийняття рішення.

Суд також зауважує, що формування дисциплінарної справи, визначені щодо цього строки та строки проведення дисциплінарного провадження є різним за визначенням та вчиненням дій, формування дисциплінарної справи залежить від зібраних достатніх матеріалів дисциплінарного провадження, яка складає в собі усі можливі докази у вигляді службових записок, пояснень, доручень, протоколів комісії, заяв, та дисциплінарне провадження відповідно несе за собою зібрання таких доказів, але в межах такого провадження в разі необхідності витребування та зібрання додаткових доказів, чи відкладення засідання, строки провадження можуть бути продовжені. Та, на переконання та позицію суду, незначні порушення строків проведення дисциплінарного провадження, формування дисциплінарної справи не є підставою для скасування рішення суб`єкта призначення за наслідками отриманого Подання дисциплінарної комісії та матеріалів дисциплінарного провадження.

Подання дисциплінарної комісії від 24.01.2023 було передано суб`єкту призначення 25.01.2023 для прийняття рішення та надіслано ОСОБА_1 , що підтверджується списком №154 від 25.01.2023 та фіскальним чеком ФН від 25.01.2023 та право на надання пояснень суб`єкту призначення згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про державну службу», відповідно до вимог та положення п. 35 Порядку 1039, дисциплінарною комісією дотримано, що також підтверджується наявним у справі листом повідомленням від 25.01.2023 №90-13/1496-23.

Протилежного позивачем не спростовано.

Щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів членом комісії ОСОБА_5 та доповідною запискою останньої щодо порушення позивачем правил етичної поведінки, суд вважає необхідним зазначити що реальний конфлікт інтересів в силу розуміння Закону України «Про запобігання корупції» - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, та враховуючи норму абз. 1 та 2 частини 1 статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», на яку посилається позивач, суд вважає необґрунтованою за недоведеністю позивачем реального конфлікту інтересів між приватним інтересом ОСОБА_5 та повноваженнями члена комісії ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що дисциплінарний проступок, як і будь-яке інше правопорушення, містить сукупність елементів, які характеризують його склад, зокрема суб`єктивну сторону. Суб`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вина, тобто ставлення працівника до вчинюваної дії або бездіяльності, чи прийняття рішення та її наслідків, виражена у формі умислу або необережності. Дисциплінарний проступок визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У своїх поясненнях від 09.01.2023 ОСОБА_1 вказує, що після того як 13.12.2022 вона з`явилась в Управління по роботі з персоналом та попросила отримати наказ про звільнення, на що отримала відповідь що про звільнення її рішення ще не прийнято, 18.01.2023 на засіданні дисциплінарної комісії позивач підтвердила, що працівники Управління по роботі з персоналом поінформували її про відсутність факту припинення трудових відносин між нею та Національним агентством. Державний службовець підтвердила, що жодних документів про звільнення (наказ про звільнення, трудову книжку, розрахунковий листок тощо) не отримувала, розрахунок при звільненні з нею не проводився.

Згідно наявних в матеріалах дисциплінарного провадження пояснень ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , після відмови ознайомитись з Дорученням, керівник Управління внутрішнього контролю уточнив у державного службовця «...чи відмовляється вона виконувати доручення безпосереднього керівника. На зазначене ОСОБА_1 відповіла, що відмовляється і не буде виконувати доручення, оскільки не вважає керівника апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_13 своїм керівником. Керівник Управління внутрішнього контролю ОСОБА_28 звернув увагу всіх присутніх на те, що ОСОБА_1 своїми діями порушує вимоги Закону України «Про державну службу» та Кодексу етичної поведінки працівників Національного агентства з читань запобігання корупції.».

Відтак, твердження ОСОБА_1 про те, що термін її попередження про скорочення сплив, та мало бути прийнято рішення про скорочення, не є підставою для відмови ознайомлюватись та виконувати Доручення, ставити під сумнів повноваження керівника апарату Національного агентства надавати відповідні доручення та безпідставних звинувачень останнього у вчиненні корупційного правопорушення. Такі дії позивача є умисними, вчинені на протидію виконання Доручення.

Відсутність з 13.01.2022 щотижневих звітів керівнику апарату Національного агентства про виконання кожного з наданих доручень свідчить про систематичне ігнорування працівником доручень керівництва та свідоме нехтування своїми обов`язками, що також вказує на наявність прямого умислу на вчинення дисциплінарного проступку.

В характеристиці в.о. керівника Управління проведення обов`язкових повних перевірок ОСОБА_29 зазначено про те, що ОСОБА_1 виконувала добре практичне завдання, але під час його усного обговорення вона продемонструвала низький рівень теоретичних знань у сфері фінансового контролю, що викликало обгрунтовані підозри у тому, що письмове завдання виконано іншою особою. При цьому на пропозицію опрацювати додатково релевантні нормативно-правові акти та роз`яснення Національного агентства відреагувала в емоційній формі.

Керівник Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя ОСОБА_30 вказав про те, що ОСОБА_1 зарекомендувала себе посередньо, вимагає постійного контролю за виконанням поставлених завдань, несумлінна при їх виконанні. На критику реагує, але усуває вказані недоліки неохоче. Поводить себе зверхньо та неетично. Порушує службову дисципліну та субординацію. Над підвищенням свого професійного рівня не працює.

Заступник керівника відділу допомоги клієнтам Управління допомоги у досягненні доброчесності ОСОБА_31 зазначив про те, що при спілкуванні до початку виконуваної роботи та під час перебування у ОСОБА_32 .Огороднік демонструвала негативне ставлення до Національного агентства, стверджуючи, що її недооцінюють, хоча конкретних фактів та доказів не наводила. Була обурена тим, що взагалі має виконувати доручення керівника апарату, зазначаючи, що працівники Відділу «гниють», виконуючи покладені на них функції, знецінюючи тим самим діяльність колег. Стверджувала, що її професійний рівень значно вище завдань, які на неї покладають, не підтверджуючи цього на практиці. До роботи ставилась як до вимушеного обов`язку, поверхово, сумлінності та ініціативи під час виконання завдань не проявляла.

У характеристиці керівник відділу контролю та підтримки документообігу Управління документообігу та контролю ОСОБА_27 та керівник Національного агенства ОСОБА_33 зазначили, що надати об`єктивну характеристику на ОСОБА_1 не вбачається можливим, оскільки вона незначний термін працює у відділі та нетривалий час виконує свої обов`язки. За цей час, ОСОБА_34 відмітила, що трудову та виконавську дисципліну ОСОБА_1 не порушувала та до її поведінки та спілкування з колегами зауважень не має.

Та, керівник апарату звернув увагу на те, що кожне доручення, надане ОСОБА_1 , містило, окрім вимоги щодо виконання певних службових завдань, також вимогу стосовно обов`язкової доповіді щоп`ятниці керівникові апарату Національного агентства про результати роботи з виконання завдань, визначених у дорученнях. Натомість вказана вимога свідомо і систематично ігнорувалася працівником.

Згідно службової записки ОСОБА_35 ініціативи ОСОБА_1 в залученні до робочих груп, створених в Національному агентстві з метою ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, не виявляла та в жодну робочу групу включена не була.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням внутрішнього контролю, ОСОБА_1 запізнювалась в листопаді грудні 4 рази на роботу і такі запізнення не були пов`язані з наявністю повітряних тривог у м. Києві.

Згідно службової записки від 29.12.2020 № 100-09/7404-22, особової картки державного службовця № 342-дс вбачається та встановлено, що дисциплінарні стягнення та заохочення до ОСОБА_1 у період її роботи в Національному агентстві не застосовувались. Оцінювання відносно позивача не проводилось.

Судом відповідно, враховано та досліджено пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2023 № 480/0 / 9 - 23 та від 17.01.2023 № 1136/0 / 9 - 23 до Дисциплінарної комісії, та останні не спростовують факту встановленого умисно вчиненого нею дисциплінарного проступку.

Як згадувалось судом вище, пом`якшуючою обставиною для позивача визначено та з чим суд погоджується, виконання Доручення в частині формування справ та відсутність попередніх стягнень. Неприязень до керівництва з боку ОСОБА_1 слугує обтяжуючою обставиною.

Також, як слідує з обставин та факту вчинення дисциплінарного проступку позивачем у вигляді порушення правил етичної поведінки, суд враховує, що такі дії не мають за собою тяжких наслідків, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони дисциплінарного проступку та характер вчиненого проступку, зумовлений важливістю дотримання правил етичної поведінки державним службовцем під час проходження ним державної служби та цінностями у вигляді вище згаданих доброчесності, професіоналізму, ефективності, що покладено в основу діяльності Національного агентства.

Підлягає та враховано комісією те, що позивач систематично демонструє прояви неповаги до працівників та керівників Національного агентства, не дотримується основоположних принципів етичної поведінки працівників Національного агентства, поверхнево та неналежно виконує посадові обов`язки, умисно звинувачувала керівника у чинені корупційного правопорушення, дії позивача створювали за собою дискредитацію керівництва Національного агентства та дестабілізацію ситуації в колективі, створення напруженого морально-психологічного клімату.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про правомірність та законність спірного наказу, прийнятого на підставі матеріалів та подання дисциплінарного провадження.

Хоча в даній справі позивач не оскаржує застосований до неї вид дисциплінарного стягнення та суд вважає необхідним зазначити, що відповідач за даною обставиною та матеріалами дисциплінарного провадження прийняв біль ніж об`єктивне, неупереджене рішення про оголошення ОСОБА_1 «зауваження».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевстановлене, позивачем не доведено протиправність та незаконність спірного наказу відповідача, відповідач в свою чергу навів достатні доводи та надав належні докази щодо правомірності своїх дій та прийнятого спірного наказу, в силу положень абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, наказ про зауваження відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Інші доводи сторін, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Процесуальні підстави для розподілу витрат по справі у суду відсутні. Інших витрат по справі не заявлено.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.