Справа № 380/25291/23
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 380/25291/23

адміністративне провадження № К/990/12610/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 про забезпечення позову та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №380/25291/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» № 773-РЛ від 24.10.2023 у частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006 з терміном дії з 17.02.2023 по 17.02.2028 та зобов`язати відповідача видалити запис про анулювання цієї ліцензії з відповідного Ліцензійного реєстру.

ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» звернулося до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просило зупинити дію оспорюваного розпорядження ГУ ДПС «Про анулювання ліцензій» № 773-РЛ від 24.10.2023 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.203, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 заяву ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС Україна» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено дію розпорядження ГУ ДПС «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24 жовтня 2023 року у частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер № 00006 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

02.04.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 про забезпечення позову та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №380/25291/23, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Разом з тим, контролюючим органом вказано підставою касаційного оскарження пункти 1, 4 частини 4 статті 328, частини 2 та 3 статті 353 КАС України, зазначено про неправильне застосування судами статті 151 КАС України, неврахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2020 у справі № 640/1305/20, від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18.

Верховний Суд зауважує, що пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України передбачено підставу касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом, через неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Частиною 2 статті 353 КАС України передбачено можливість касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом, через порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Частиною 3 статті 353 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

При цьому, загальні посилання на частину другу та третю статті 353 КАС України не можуть бути підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі.

Верховний Суд зазначає, що, як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що між позивачем та іншими суб`єктами господарювання було укладено договори поставки тютюнових виробів №18/10-ПР від 18.10.2023, №11/10-ПР від 11.10.2023, №02/08-ПР від 02.09.2023, №23/03-ПР від 23.03.2023, №03/08-ПР від 03.08.2023, що свідчить про наявність у позивача чинних зобов`язань за вказаними договорами, виконання яких у зв`язку з анулюванням ліцензії стає неможливим, що потягне за собою фактичне припинення господарської діяльності підприємства, втрату ним прибутку, неможливість виплати заробітної плати персоналу, застосування штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань, втрату ділової репутації, тощо. Відтак обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету. Водночас, вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. Вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем, у повній мірі узгоджується із приписами статей 150, 151 КАС України, оскільки дія оскаржуваного розпорядження ГУ ДПС №773-РЛ від 24.10.2023 в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновленню порушених прав позивача у разі задоволення адміністративного позову. Водночас, у випадку безпідставності позовних вимог ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА», вжиття заходів забезпечення позову не перешкоджатиме анулюванню вказаної ліцензії.

Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 26.04.2019 у справі №826/16334/18, від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 22.03.2023 у справі №380/8301/22, від 08.06.2023 у справі №160/1140/23, від 18.10.2023 у справі №зп/620/4/23 дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у даній справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують таких висновків судів попередніх інстанцій та не обґрунтовують, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, в чому помилковість врахування вищенаведеної практики Верховного Суду, зводяться до висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належим викладенням підстав касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 про забезпечення позову та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №380/25291/23 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.П. Юрченко