Справа № 420/21467/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21467/23

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Алексєєвої Н.М.

представника Управління ДАБК ОМР Хлистуна Р. В.;

представника позивача ОСОБА_1 Ващука А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року про закриття провадження у справі за позовом Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської до ОСОБА_1 про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

третя особа на стороні відповідачки, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

17 серпня 2023 року Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської (далі Управління ДАБК Одеської міської ради) звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:

- припинити право на виконання будівельних робіт, яке набуто на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 08.09.2020 № ОД96 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 »;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 10.11.2020 № ОД «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_2 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_3 ».

Пояснюючи обставини позову Управління ДАБК Одеської міської ради зазначило про реєстрацію ОСОБА_1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта, який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 08.09.2020 № ОД96 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_2 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_3 » та про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 10.11.2020 №ОД.

Обґрунтовуючи, заявлені вище вимоги, представник Управління ДАБК Одеської міської ради стверджує, що згаданий вище об`єкт нерухомості збудовано без належно затвердженого проекту.

Такими недостовірними відомостями, як заявив представник, є зазначення в повідомленні про початок виконання будівельних робіт про видачу Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Позаяк декларація про готовність до експлуатації об`єкта заповнюється на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, то слід вважати, на думку позивача, що в цій декларації також містяться недостовірні дані.

Управління ДАБК Одеської міської ради вважає, що наведення недостовірної інформації у повідомленні та декларації про готовність до експлуатації об`єкта є підставами для їх скасування, а також для того, щоб вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 провадження в даній справі закрито.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції установив, що 07.06.2023 відбулася державна реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомості, а саме на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

На думку суду першої інстанції, припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, за умови реєстрації права власності на реконструйовану квартиру, спочатку за ОСОБА_1 , а в подальшому за ОСОБА_2 , не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

Як вважав суд, даний спір стосується не стільки правомірності дій замовника будівництва, в особі ОСОБА_1 щодо оформлення та подання на реєстрацію повідомлення та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скільки правомірності набуття ОСОБА_1 , а в подальшому й ОСОБА_2 права власності на об`єкт нерухомого майна, створеного за результатами реконструкції квартири.

За таких умов, суд першої інстанції виснував, що захист порушеного права територіальної громади міста Одеси, має вирішуватися в порядку цивільного судочинства і, в цьому же судочинстві, можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з правомірністю реконструкції та реєстрацією права власності на реконструйовану квартиру.

Окрім того, суд вважав, що відповідачем у такій справі має бути не тільки замовник будівельних робіт, а й і дійсний, на теперішній час, власник квартири, оскільки його право власності ставиться під сумнів.

На думку суду першої інстанції, питання цивільного приватного права є домінуючим у вказаному спорі.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції до того ж зазначив, що свої висновки побудував на правових позиціях Верховного Суду.

Так, Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, у справі №916/1986/18 (постанова від 12.06.2019) зазначив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості, на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, у зв`язку з чим, оскаржуваною декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси позивача не порушуються, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків.

До того ж, як зазначив суд першої інстанції, Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в постанові від 03.02.2021 у справі № 814/944/18, досліджуючи питання щодо наслідків скасування декларації про готовність до експлуатації вже після реєстрації права власності, визначив правову позицію, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості, на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Управління ДАБК Одеської міської ради, в апеляційній скарзі, зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник указує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, що викладена в постанові від 07.03.2023 у справі №420/9217/21.

На його думку, суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував юрисдикцію даної справи на цивільну, через існування права власності на самочинне будівництво, як домінуюче приватне право, в порушення статті 376 Цивільного кодексу України.

Як наголошує представник позивача, правовідносини у справі, яка розглядається, виникли у зв`язку з реалізацією Управлінням ДАБК Одеської міської ради публічно - владних управлінських функцій у сфері державного архітектурно - будівельного контролю, який, як вбачається з норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється упродовж усього періоду забудови, починаючи з етапу проектування, виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та навіть після реєстрація права власності на об`єкт містобудування у випадку виявлення ознак самочинного будівництва.

Наголошуючи, що дана справа належить до юрисдикції адміністративних судів скаржник покликається на низку рішень Верховного Суду, зокрема на рішення від 07.03.2023 у справі 420/9217/21, де були розглянути близькі за змістом правовідносини в порядку адміністративного судочинства.

Вважаючи, що «спір про право» у даній справі відсутній, скаржник покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 815/4063/15, зокрема, на пункт 45, де вказано, що спір про скасування дій та рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства. Водночас, як він зауважує, до нового власника, позовних вимог не заявлено.

Представник відповідачки ОСОБА_3 , у відзиві на апеляцію просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про закриття провадження у даній справі без змін. У зазначеному документі, представник указує ті самі обставини, що містилися у відзиві на позов та знайшли своє відображення в рішенні суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи.

Управління ДАБК Одеської міської ради зареєструвало повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 08.09.2020 № ОД96 «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 », подане замовником будівництва ОСОБА_1 .

Також Управління ДАБК Одеської міської ради зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 10.11.2020 № ОД «Реконструкція господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_2 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_3 », подане замовником будівництва ГрибовськоюТ.П..

16.05.2023 посадовими особами Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради здійснено комісійне обстеження об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_4 та складено відповідний акт.

Зі змісту цього акта випливає, що матеріалами технічної інвентаризації встановлено, що спірний об`єкт нерухомості, до реконструкції, мав загальну площу 21,1 кв.м., а після реконструкції, даний об`єкт має два поверхи та загальну площу 56,1 кв.м.

Зазначено про наявність у повідомленні про початок виконання будівельних робіт запису про отримання містобудівних та обмежень забудови земельної ділянки від Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06.11.2019№01-07/319.

Також в матеріалах справи знаходиться лист Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.05.2023 № 01-11/850, в якому заперечується видача містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва, а саме: на проектування реконструкції господарської будівлі під квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 зобов`язано ОСОБА_1 надати суду копію містобудівних умов від 06.11.2019 за №01-07/319, які зазначені в повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та копію експертного звіту № 2019/11-433 від 06.12.2019, про який йде мова у декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

Представник відповідачки ОСОБА_3 надав до суду першої інстанції заяву , що документи, які витребовувалися судом, були знищені в результаті військової агресії, а також повідомив, що з 07.06.2023, на підставі договору дарування, ОСОБА_2 є владником квартири АДРЕСА_1 .

Новий власник квартири ОСОБА_2 залучений судом до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачки.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

У справі, яка переглядається, суб`єкт владних повноважень, в особі Управління ДАБК Одеської міської ради, в межах, установлених частиною 2 статті 39-1 та частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до Положення про Управління ДАБК Одеської міської ради та Порядку здійснення державного архітектурного контролю, звернулося до суду першої інстанції до ОСОБА_1 з наведеним вище позовом.

Слід зазначити, що частина 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовує, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Закриваючи провадження в даній адміністративній справі та вважаючи, що спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції вказав, що даний спір стосується не стільки правомірності дій замовника будівництва, в особі ОСОБА_1 щодо оформлення та подання на реєстрацію повідомлення та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скільки правомірності набуття ОСОБА_1 , а в подальшому й ОСОБА_2 права власності на об`єкт нерухомого майна, створений за результатами реконструкції квартири.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим з огляду на таке.

Є слушним, на думку суду апеляційної інстанції, довід скаржника про застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №420/9271/21, де суд касаційної інстанції розглядаючи справу за подібними правовідносинами зазначив, що Управління ДАБК, здійснюючи державний архітектурно-будівельний контроль, наділене правом звернення до суду з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта та про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт.

Також, в цьому рішенні, суд касаційної інстанції відзначив, що правовідносини у справі, яка розглядається, виникли щодо реалізації Управлінням ДАБК публічно - владних управлінських функцій у сфері державного архітектурно - будівельного контролю, який як це вбачається з норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснюється упродовж усього періоду забудови земельної ділянки її власником або користувачем, починаючи з етапу проектування, виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та навіть після реєстрація права власності на об`єкт містобудування у випадку виявлення ознак самочинного будівництва.

Як наголосив представник, Управління ДАБК Одеської міської ради не заявляє до нового власника спірного об`єкту нерухомості ОСОБА_2 будь які вимоги, оскільки є невідомими результат розгляду даного спору, позаяк суд може не визначити об`єкт самочинним будівництвом та відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів цілком погоджується з позицією скаржника і не вбачає у спорі, що є предметом даного розгляду, ознак того, що він має приватноправовий характер.

Окрім того, на думку колегії суддів, доводи суду першої інстанції з приводу того, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення, свідчать про правову оцінку дій позивача, в особі суб`єкта владних повноважень, а не про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За положеннями частини 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

На думку колегія суддів, при вирішенні цього спору, суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо визначення предметної юрисдикції справи.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 320, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року про закриття провадження у справі скасувати.

Справу за позовом Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.04.2024.