Справа № 600/7136/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7136/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод", в інтересах якого звернувся адвокат Веретенко Євген Олександрович до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" (позивач) до Чернівецької митниці (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001572 від 12.09.2023;

визнати протиправним та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001574 від 12.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20.04.2023 укладено Контракт, предметом якого згідно п.1.1. є обов`язок продавця в порядку і на умовах передбачених Контрактом передати у власність покупця тютюнову неферментовану сировину різних типів та класів, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах цього Контракту. Загальна вартість товару, що постачається становить 1000000 євро.

З метою митного оформлення вказаного товару, позивачем подано митні декларації, в яких визначено митну вартість товару за основним методом, а саме за фактурною вартістю, а також позивачем надано ряд документів для підтвердження митної вартості товарів.

Однак, за результатами розгляду поданих митних декларацій та доданих до неї документів, відповідачем прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Разом з тим, на переконання позивача відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які не містять розбіжностей та підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару та обраний метод її визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Наголошував на тому, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору), натомість відповідачем не доведено наявність підстав для застосування резервного методу визначення ціни придбаного позивачем товару, тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з огляду на це, такі рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позову заяву, в якому зазначив, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо повноти, правильності та коректності інформації, зазначеної у вказаних документах.

Зокрема, зверталась увага суду на те, що декларантом подано листи ТОВ "Закарпатський ферментаційний завод", в яких зазначено, що крім поданих документів разом з митною декларацією, інших додаткових документів надати немає змоги. Враховуючи, що додаткові документи не надано, а подані не спростовують вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом.

Відповідач посилався на те, що митну вартість товарів визначено за резервним методом.

За результатами опрацювання поданих позивачем документів, митницею прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів в яких наведено обставини їх прийняття та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

20.04.2023 між "Vani Tobaccos" (Продавець) та ТОВ "Закарпатський Ферментаційний Завод" (Покупець) укладено Контракт №VT/TFPLLP/2023-24, згідно п.1.1 якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити необроблену неферментовану тютюнову сировину різних типів, вирощених в Індії.

Згідно п. 3.1 Контракту загальна вартість товару що постачається, становить 1000000 Євро (один мільйонів Євро).

29.08.2023 позивачем з метою проведення митного оформлення товарів до Чернівецької митниці Держмитслужби для митного оформлення подано митну декларацію №UA23UA65U0, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товарів складає 43400,00 дол. США.

До митної декларації №23UA65U0 було додано: рахунок-фактуру (інвойс) №VANI/04A/2023-24 від 18.06.2023; автотранспортну накладну CMR № 1 від 09.08.2023; сертифікат про походження товару №05580 від 23.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №12 від 11.08.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт №VT/TFPLLP/01/2023-24) від 20.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору 1 від 27.04.2023, специфікацію №1 від 27.04.2023; інші документи.

За результатами розгляду митної декларації №UA23UA65U0 від 29.08.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості товару митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п.п. 2.4 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено надання на кожну партію товарів документів: сертифікат якості країни-виробника; пакувальні та вагові листи; копія митної декларації країни відправлення. Перераховані документи до митного оформлення не надано;

- специфікацією №1 від 27.04.2023 до контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено умови оплати: після отримання товару покупцем у своїх приміщеннях і не пізніше 60 днів від дати Коносаменту. До оформлення надано коносамент №GFPL/MAA/23-24/0158 від 30.06.2023. Документів щодо оплати не надано;

- товари постачаються на умовах FOB IN Chenal. Згідно з п. 3.2 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 ціна товарів включає в себе вартість тари, пакування та маркування. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і розвантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Таким чином, виникає питання щодо включення зазначених складових до митної вартості. Документів з цього приводу не надано;

- електронний інвойс до МД не містить відомостей щодо класу по товарах №1, №2, та №3, що не відповідає відомостям, заявленим в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023;

- в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023 заявлено, що товар врожаю 2023 року, але зазначена інформація відсутня в гр. 31 МД. При цьому, в наданих лабораторних дослідженнях зазначено, що товар врожаю 2022 року;

- згідно CMR №1 від 09.08.2023 перевізником товару є ОСОБА_1 . Для підтвердження вартості транспортування надано рахунок від 05.07.2023 № (виданий "Vart LTD"), рахунок від 11.08.2023 №12 та довідку про транспортні витрати від 11.08.2023 №005 (видані ПП "САВ-Транс 26"). Роз`яснень з цього приводу не надано.

- рахунок від 11.08.2023 №12 містить реквізити заявки про перевезення вантажу автомобільним транспортом №1-09/08 від 09.08.2023, довідка про транспортні витрати від 11.08.2023 №005 містить посилання на договір-заявку №1-09/08 від 09.08.2023. Документ, із зазначеними реквізитами до оформлення не наданий. Роз`яснень та інших документів з цього приводу не надано. Так, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення транспортних витрат.

У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів, Чернівецькою митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA408020/2023/001572 від 12.09.2023.

Крім того, 29.08.2023 позивачем з метою проведення митного оформлення товарів до Чернівецької митниці Держмитслужби для митного оформлення подано митну декларацію №23UA66U0, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товарів складає 47320,00 євро.

До митної декларації №23UA66U0 було додано: рахунок-фактуру (інвойс) №VANI/04A/2023-24 від 18.06.2023; автотранспортну накладну CMR № 2 від 11.08.2023; сертифікат про походження товару №05580 від 23.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №323-006324 від 11.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт №VT/TFPLLP/01/2023-24) від 20.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору 1 від 27.04.2023, специфікацію №1 від 27.04.2023; інші документи.

За результатами розгляду митної декларації №23UA66U0 від 29.08.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості товару митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п.п. 2.4 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено надання на кожну партію товарів документів: сертифікат якості країни-виробника; пакувальні та вагові листи; копія митної декларації країни відправлення. Перераховані документи до митного оформлення не надано;

- специфікацією №1 від 27.04.2023 до контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено умови оплати: після отримання товару покупцем у своїх приміщеннях і не пізніше 60 днів від дати Коносаменту. До оформлення надано коносамент №GFPL/MAA/23-24/0158 від 30.06.2023. Документів щодо оплати не надано;

- товари постачаються на умовах FOB IN Chenal. Згідно з п. 3.2 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 ціна товарів включає в себе вартість тари, пакування та маркування. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і розвантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Таким чином, виникає питання щодо включення зазначених складових до митної вартості. Документів з цього приводу не надано;

- електронний інвойс до МД не містить відомостей щодо класу по товарах №1, №2, та №3, що не відповідає відомостям, заявленим в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023;

- в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023 заявлено, що товар врожаю 2023 року, але зазначена інформація відсутня в гр. 31 МД. При цьому, в наданих лабораторних дослідженнях зазначено, що товар врожаю 2022 року;

- згідно CMR №2 від 11.08.2023 перевізником товару є LLC Transport Company sv-trans. Для підтвердження вартості транспортування надано рахунок від 05.07.2023 № (виданий "Vart LTD"), рахунок від 11.08.2023 №323-006324 та довідка б/н від 11.08.2023 (виданий ФОП ОСОБА_2 ). Роз`яснень з цього приводу не надано;

- рахунок від 11.08.2023 №323-006324 містить реквізити договору-заявки №323-006324 від 10.08.2023, який для оформлення не надано. Роз`яснень та інших документів з цього приводу не надано. Так, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення транспортних витрат;

- рахунок від 11.08.2023 №323-006324 містить відомості щодо вартості експедиційних послуг територія України. Експедитор надає на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили безпосередньо вартість та критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано.

З матеріалів справи також встановлено, що частина п. 33 рішень про коригування митної вартості товарів є практично ідентичною для всіх двох митних декларацій, зокрема в них зазначено наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 МК України декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів (для підтвердження умов оплати за товари);

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження умов перевезення та числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари);

- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товарів та умов поставки);

копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товарів і ціни та для деталізації умов поставки);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни).

Також, відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати податкові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товарів.

Декларантом подано лист ТОВ "Закарпатський Ферментаційний Завод", в якому зазначено, що крім поданих документів разом з митною декларацією, інших додаткових документів надати немає змоги.

Відповідач, враховуючи, що додаткові документи не надано, а подані не спростовують вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом.

Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу для визначення митної вартості товару.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МК України митним органом буде здійснено коригування митної вартості товару.

В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 50 МК України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості згідно митних декларацій щодо подібних товарів.

Вважаючи протиправними рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023, №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001572 від 12.09.2023 та №408020/2023/001574 від 12.09.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України).

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За змістом частин 5 та 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

В силу статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

За правилами статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Слід зазначити, що дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Однак, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Також, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

З викладених правових норм видно, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларанті. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

29.08.2023 позивачем з метою проведення митного оформлення товарів до Чернівецької митниці Держмитслужби для митного оформлення подано митну декларацію №23UA65U0, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товарів складає 43400,00 євро.

До митної декларації №23UA65U0 було додано: рахунок-фактуру (інвойс) №VANI/04A/2023-24 від 18.06.2023; автотранспортну накладну CMR № 1 від 09.08.2023; сертифікат про походження товару №05580 від 23.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №12 від 11.08.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт №VT/TFPLLP/01/2023-24) від 20.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору 1 від 27.04.2023, специфікацію №1 від 27.04.2023; інші документи.

За результатами розгляду митної декларації №23UA65U0 від 29.08.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001572 від 12.09.2023.

Крім того, 29.08.2023 позивачем з метою проведення митного оформлення товарів до Чернівецької митниці Держмитслужби для митного оформлення подано митну декларацію №23UA66U0, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товарів складає 47320,00 євро.

До митної декларації №23UA66U0 було додано: рахунок-фактуру (інвойс) №VANI/04A/2023-24 від 18.06.2023; автотранспортну накладну CMR № 2 від 11.08.2023; сертифікат про походження товару №05580 від 23.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №323-006324 від 11.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт №VT/TFPLLP/01/2023-24) від 20.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору 1 від 27.04.2023, специфікацію №1 від 27.04.2023; інші документи.

За результатами розгляду митної декларації №23UA66U0 від 29.08.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001574 від 12.09.2023.

Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган виходив із того, що подані позивачем документи, які підтверджують митну вартість, документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п.п. 2.4 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено надання на кожну партію товарів документів: сертифікат якості країни-виробника; пакувальні та вагові листи; копія митної декларації країни відправлення. Перераховані документи до митного оформлення не надано;

- специфікацією №1 від 27.04.2023 до контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено умови оплати: після отримання товару покупцем у своїх приміщеннях і не пізніше 60 днів від дати Коносаменту. До оформлення надано коносамент №GFPL/MAA/23-24/0158 від 30.06.2023. Документів щодо оплати не надано;

- товари постачаються на умовах FOB IN Chenal. Згідно з п. 3.2 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 ціна товарів включає в себе вартість тари, пакування та маркування. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і розвантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Таким чином, виникає питання щодо включення зазначених складових до митної вартості. Документів з цього приводу не надано;

- електронний інвойс до МД не містить відомостей щодо класу по товарах №1, №2, та №3, що не відповідає відомостям, заявленим в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023;

- в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023 заявлено, що товар врожаю 2023 року, але зазначена інформація відсутня в гр.. 31 МД. При цьому, в наданих лабораторних дослідженнях зазначено, що товар врожаю 2022 року;

- згідно CMR №1 від 09.08.2023 перевізником товару є ОСОБА_1 . Для підтвердження вартості транспортування надано рахунок від 05.07.2023 № (виданий "Vart LTD"), рахунок від 11.08.2023 №12 та довідку про транспортні витрати від 11.08.2023 №005 (видані ПП "САВ-Транс 26"). Роз`яснень з цього приводу не надано.

- рахунок від 11.08.2023 №12 містить реквізити заявки про перевезення вантажу автомобільним транспортом №1-09/08 від 09.08.2023, довідка про транспортні витрати від 11.08.2023 №005 містить посилання на договір-заявку №1-09/08 від 09.08.2023. Документ, із зазначеними реквізитами до оформлення не наданий. Роз`яснень та інших документів з цього приводу не надано. Так, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення транспортних витрат;

- згідно CMR №2 від 11.08.2023 перевізником товару є LLC Transport Company sv-trans. Для підтвердження вартості транспортування надано рахунок від 05.07.2023 № (виданий "Vart LTD"), рахунок від 11.08.2023 №323-006324 та довідка б/н від 11.08.2023 (виданий ФОП ОСОБА_2 ). Роз`яснень з цього приводу не надано;

- рахунок від 11.08.2023 №323-006324 містить реквізити договору-заявки №323-006324 від 10.08.2023, який для оформлення не надано. Роз`яснень та інших документів з цього приводу не надано. Так, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення транспортних витрат;

- рахунок від 11.08.2023 №323-006324 містить відомості щодо вартості експедиційних послуг територія України. Експедитор надає на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили безпосередньо вартість та критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості зауважень митного органу до змісту на комплектності поданої позивачем разом із митними деклараціями від 29.08.2023 №23UA65U0 та №23UA66U0, суд зазначає наступне.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень (частина четверта статті 9, частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у ході судового розгляду справи відповідачем не доведено суду, що виявлені ним у поданих декларантом документах розбіжності дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості (приписи частини третьої статті 53 МК України).

Поряд з цим, згідно обставин справи, декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Стосовно посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що відповідно до п.п. 2.4 Контракту №VT/TFPLLP/01/2023-24 від 20.04.2023 передбачено надання на кожну партію товарів документів: сертифікат якості країни-виробника; пакувальні та вагові листи; копію митної декларації країни відправлення. Однак, таких до митного оформлення не надано, суд зазначає наступне.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, які документи є такими, що підтверджують митну вартість товарів. Серед зазначених у вказаній статті документів, не зазначено сертифіката якості країни-виробника, пакувальних та вагових листів, митної декларації країни відправлення, як таких, які підтверджують митну вартість товарів, відтак відсутність таких документів не впливає на правильність визначення митної вартості товарів.

Тому, зазначене вище посилання представника відповідача суд вважає безпідставними, оскільки надання зазначених матеріалів, не визначено ст. 53 МК України.

Твердження відповідача щодо ненадання позивачем документів про оплату товару, суд оцінює критично, оскільки як зазначалось позивачем, ним до митної декларації надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №26 від 24.08.2023, згідно якої позивачем перераховано грошові кошти в сумі 90720,00 дол. США.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що позивачем не надано документів щодо включення до митної вартості суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і розвантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.1 Контракту №VT/TFPLLP/2023-24 товар поставляється продавцем на умовах FOB Chennai ( Інкотермс 2020).

Відповідно до Специфікації №1 від 27.04.2023, поставка Товару здійснюється на умовах FOB Chennai ( Інкотермс 2020).

Згідно міжнародних правил та умов Інкотермс, умови поставки FOB означають, що усі витрати, пов`язані з доставкою вантажу від складу відправника до порту відправлення FOB Chennai, експедиторське обслуговування в порту відправлення та завантаження контейнеру на борт судна сплачує сам відправник, а також здійснює виконання експортних митних формальностей. Відповідальність за вантаж та усі наступні витрати, після завантаження контейнеру на судно, переходять до отримувача вантажу.

На підтвердження витрат перевезення (фрахту) товару в порт призначення позивачем додано до митної декларації інвойс № від 05.07.2023 на загальну суму 7000,00 (сім тисяч) доларів США (по 3500,00 доларів США за одиницю) за надання послуг морського перевезення по маршруту Chennai /India/ - Varna /Bulgaria/, вартість якого включено до митної вартості товару.

Тобто, позивачем надано до митниці документи, які підтверджують таку складову митної вартості як перевезення (фрахт) в порт призначення.

Відтак, зазначені в оскаржуваних рішеннях доводи відповідача, суд критичного оцінює.

Безпідставними й такими, що підлягають оцінці є твердження відповідача щодо того, що електронний інвойс до МД не містить відомостей щодо класу по товарах №1, №2, та №3, що не відповідає відомостям, заявленим в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023.

Суд звертає увагу відповідача на те, що клас товарів зазначений в інших супровідних документах, а саме: митній декларації, специфікації №1 від 27.04.2023, рахунок-фактура (інфойс) VANI/04/2023-24 від 18.06.2023, автотранспортна накладна CMR №1 від 09.08.2023, автотранспортна накладна CMR №2 від 11.08.2023, сертифікат про походження товару №05580 від 23.06.2023.

При цьому, варто зазначити, що розбіжність відомостей щодо класу по товарах №1, №2, та №3 в електронному інвойсі до митної декларації та в інвойсі №Vani/04A/2023-24 від 18.06.2023 не може бути підставою для сумнівів в правильності визначення митної вартості товарів.

Разом із цим, суд також не бере до уваги твердження відповідача про те, що в гр. 31 митної декларації відсутня інформація про товар врожаю 2023 року, оскільки така не підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, а тому жодним чином не впливає на правильність визначення митної вартості товарів.

Стосовно аргументів відповідача про те, позивачем на підтвердження транспортних витрат надано рахунки-фактури, суд зазначає, в даних документах містяться всі відомості, які підтверджують складові числових значень митної вартості, а також вказаний маршрут перевезення та номерні знаки транспортних засобів, які відповідають номерним знакам, зазначеним в наявних автотранспортних накладних. Тобто, позивачем надано належні документи, які підтверджують складові числових значень митної вартості товарів, які і були додані до загальної вартості товарів.

Щодо розрахунку транспортних витрат та додавання їх до митної вартості товарів, суд відзначає, що товар, який вказаний у митних деклараціях, перевозився морським транспортом до порту Болгарія одним перевізником, який в подальшому з порту Болгарія слідував до пункту призначення на території України двома транспортними засобами різних перевізників. Для митного оформлення даного товару Позивачем подано дві митні декларації, тому сума перевезення була поділена відповідно до кількості товару, який перевозився, та який включений до відповідної митної декларації на підтвердження чого позивачем відповідні документи , згідно яких сума перевезення розділена до кількості товарів зазначених у інвойсах.

Згідно ч. 11 ст. 58 МК України до митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення, тому вартість транспортно-експедиційних послуг на території України позивачем не додано до митної вартості товарів.

Судом також встановлено, що 09.08.2023 між позивачем та Приватним підприємством "Сав-Транс 26" укладено договір-заявку №1-09/08 про перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Згідно умов вказаного договору завантаження товару відбувається за адресою: Varna, Болгарія, а розвантаження м. Ужгород Закарпатська область, Україна. Окрім цього, у договорі-заявці зазначено номер автомобіля, яким здійснюється перевезення товару: СЕ7103ЕМ/ СЕ2503XF.

При цьому, суд зауважує, що договором-заявкою не встановлено, що експедитор здійснює перевезення самостійно та йому заборонено залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб, тому і перевізником товару зазначено " ОСОБА_3 ", а рахунок на оплату транспортних витрат виставлений ПП "Сав-Транс 26". Крім того, в графі 6 CMR вказані реєстраційні номера автомобіля, який здійснює перевезення товару, які відповідають відомостям, зазначеним у рахунку-фактурі, який наданий митному органу.

Разом із цим, 01.05.2023 між позивачем та компанією "Vart" Ltd укладено договір №01/05/2023 про надання послуг, на виконання якого компанією "Vart" Ltd надано послуги з морського перевезення товару по маршруту Chennai/India/-Varna/Bulgaria та виставлено рахунок на їх оплату, саме інвойс № від 05.07.2023.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо ненадання позивачем до митного оформлення товару договору-заявки, адже разом із деклараціями позивачем надано рахунок-фактуру №12 від 11.08.2023, в якому вказано послуги перевезення, його маршрут та вартість.

Отже, наведені вище доводи і аргументи відповідача з приводу правомірності спірних рішень належним чином не підтверджені наявними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Суд наголошує, що здійснення коригування митної вартості товарів належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість за різними митними деклараціями.

Аналіз показників, взятих за основу для визначення митної вартості митним органам, свідчить про те, що митним органом дійсно використано відомості щодо аналогічних категорій товарів, які були задекларовані позивачем раніше. Судом визначено, що ціна по усіх видах товару, який зазначений у митних деклараціях є аналогічною, однак курс євро-гривня у таких деклараціях є різним. Вказане ставить під сумнів обґрунтованість проведених митним органом розрахунків.

Суд звертає увагу на те, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

З зазначеного слідує, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Відтак суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Водночас, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням позивача про подання ним разом з митними деклараціями до митного органу усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Указане свідчить про безпідставність та незаконність оскаржуваних у цій справі рішень Чернівецької митниці про коригування митної вартості №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

У ході судового розгляду справи митним органом як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про те, що при їх прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України.

Таким чином, суд вважає, що рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023 є протиправними й такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зважаючи на протиправність прийнятних рішень про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023, наявні підстави і для скасування Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001572 від 12.09.2023 та №408020/2023/001574 від 12.09.2023.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими. Натомість позивач довів незаконність оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 8151,76 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод", в інтересах якого звернувся адвокат Веретенко Євген Олександрович до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000460/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001572 від 12.09.2023.

3. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000459/2 від 12.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2023/001574 від 12.09.2023

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці судовий збір в сумі 8151,76 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатський Ферментаційний Завод" (вул. Льва Толстого, 44, кв. 26, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, );

Відповідач Чернівецька митниця (вул. Руська, 248-М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя В.О. Григораш