Справа № 620/17387/23
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Голяшкіна О.В., Кузьменка В.В.,

при секретарі - Малій М.С.,

за участю - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач, Відділ примусового виконання рішень), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевського О.М. про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП НОМЕР_2, винесену з примусового виконання виконавчого листа, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 12.06.2023 у справі № 620/8695/22.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , третя особа), який є стягувачем у ВП НОМЕР_2.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 позов задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відсутні складені головним державним виконавцем акти, які встановлюють факт невиконання рішення суду без поважних причин, а саме нарахування боржником стягувачу грошової допомоги не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу. Відтак, державний виконавець не вчиняв дій щодо перевірки виконання рішення боржником, тому постанова про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП НОМЕР_2 є протиправною та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначає, що позивач належним чином не виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023, оскільки застосував для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на виконання рішення суду у справі № 620/8695/22 розмір показників грошового забезпечення, які не відповідають посаді, з якої його звільнено у вересні 2022 року, а є нижчими.

До того ж, висновки суду першої інстанції, на підставі яких задоволено позов, свідчать про допущення судом надмірного формалізму при розгляді справи та не спростовують невиконання позивачем рішення у справі № 620/8695/22. Так, законодавством України прямо не передбачено обов`язку державного виконавця оформлювати актом факт невиконання боржником судового рішення.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 15.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що 29.09.2022 при звільненні ОСОБА_1 з військової служби йому виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 297 872,25 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22, яке набрало законної сили 18.05.2023, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема: визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889), з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

12.06.2023 на виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи.

Відповідно до довідки-розрахунку нарахованої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби від 23.06.2023 №5/ НОМЕР_1 ф ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахував належну до виплати ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 суму у розмірі 175 626,5 грн. Вказану суму ІНФОРМАЦІЯ_3 розрахував за 4 роки у розмірі 45 826,5 грн, виходячи зі складу грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на вересень 2022 року без урахування додаткової грошової винагороди, яка передбачена Постановою № 889, а також за 22 роки у розмірі 129 800 грн, виходячи зі складу грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на лютий 2018 року з урахуванням додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889.

11.07.2023 на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 . головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, про що винесено постанову.

16.08.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на ІНФОРМАЦІЯ_3 за невиконання рішення суду без поважних причин, а саме, боржником нараховано стягувачу грошову допомогу не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу.

21.09.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено вимогу державного виконавця про виконання рішення суду та письмового повідомлення відділу у строк до 29.09.2023, про сплату коштів виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафу, накладеного державним виконавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до відповідача із заявою від 28.09.2023, яка отримана відповідачем 02.10.2023, із проханням закінчити виконавче провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, долучивши до своєї заяви довідку-розрахунок від 13.09.2023 №5/14587ф та платіжну інструкцію від 19.09.2023 №7453.

Відповідно до довідки-розрахунку від 13.09.2023 №5/14587ф на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 донараховано одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 57 525 грн. за 26 років, виходячи зі складу грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на лютий 2018 року, з урахуванням додаткової грошової винагороди, яка передбачена Постановою № 889.

Згідно із платіжною інструкцією від 19.09.2023 №7453 ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у сумі 56 662,12 грн.

04.10.2023 ОСОБА_1 подано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції пояснення у виконавчому провадженні НОМЕР_2, в якому зазначив, що перерахунок та виплата йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби проведені з порушенням норм законодавства та не у відповідності до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22.

31.10.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. на ІНФОРМАЦІЯ_2 за невиконання рішення суду без поважних причин, а саме, станом на 31.10.2023 рішення суду не виконано у відповідності до резолютивної частини виконавчого документу, яка отримана позивачем 13.11.2023.

Не погоджуючись із вказаною постановою головного державного виконавця, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не вчиняв дій щодо перевірки виконання рішення боржником, адже відсутні складені головним державним виконавцем акти, які встановлюють факт невиконання рішення суду без поважних причин, а саме нарахування боржником стягувачу грошової допомоги не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу.

Щодо вказаного висновку суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником, на що також вказав Верховний Суд у постанові від 02.02.2022 у справі №200/10827/21.

У постанові від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18 Верховний Суд зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У зв`язку з цим з характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його здійснюється в межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть бути з`ясовані такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання та подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без важливих на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Пунктами 6 та 8 розділу І Інструкції № 512/5, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Апеляційний суд критично ставиться до висновків суду першої інстанції про те, що відсутність складених головним державним виконавцем актів, які встановлюють факт невиконання рішення суду без поважних причин, а саме нарахування боржником стягувачу грошової допомоги не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Колегія суддів зауважує, що ні Закон № 1404-VІІІ, ні Інструкція № 512/5, ні жоден інший нормативно-правовий акт не зобов`язують державного виконавця складати акт, який встановлює факт не виконання боржником рішення суду без поважних причин. За змістом наведених норм про такий факт виконавець зазначає у відповідній постанові, в якості обґрунтування її прийняття.

Встановлено, що 02.10.2023 відповідачем отримана заява позивача від 28.09.2023 у якій ІНФОРМАЦІЯ_3 просить закінчити виконавче провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом. Да вказаної заяви також додано довідку-розрахунок від 13.09.2023 №5/14587ф та платіжну інструкцію від 19.09.2023 №7453.

Відповідно до довідки-розрахунку від 13.09.2023 №5/14587ф на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 донараховано одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 57 525 грн.

Згідно із платіжною інструкцією від 19.09.2023 №7453 ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у сумі 56 662,12 грн.

Апеляційний суд зауважує, що у довідці-розрахунку від 13.09.2023 №5/14587ф вказано неповний розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, який належало виплатити ОСОБА_1 , а суму такої одноразової грошової допомоги, донараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22, що свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги у цій частині.

Водночас, колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги про те, що позивач застосував для нарахування та виплати на виконання рішення суду одноразової грошової допомоги при звільненні розмір показників грошового забезпечення, які не відповідають посаді, з якої його звільнено у вересні 2022 року, а є нижчими.

Так, згідно довідки-розрахунку від 13.09.2023 №5/14587ф розрахунок донарахованої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби проведено виходячи із складових грошового забезпечення позивача станом на лютий 2018 року.

Водночас, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 позивач зобов`язаний провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, яка передбачена Постановою № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2014 № 460, допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Згідно із пунктом 5 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Отже, належним виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 у вказаній частині є нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років військової служби, розрахованого виходячи із складових місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 (без урахування винагород), на яке він мав право станом на день звільнення, з урахуванням у складі такого грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, розрахованої зі складових грошового забезпечення за останньою займаною посадою.

Водночас, згідно вказаної довідки від 23.06.2023 №5/10520ф та довідки-розрахунку від 13.09.2023 №5/14587ф при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби інші складові грошового забезпечення враховані у розмірі станом на лютий 2018 року, а не станом на дату звільнення за останньою займаною посадою.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 не у повному обсязі виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 у частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, яка передбачена Постановою № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевського О.М. про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП НОМЕР_2, винесену з примусового виконання виконавчого листа, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 12.06.2023 у справі № 620/8695/22, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що апелянт звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач М.М. Заїка

Судді О.В. Голяшкін

В.В. Кузьменко