Справа № 400/9014/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/9014/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

повний текст судового рішення

складено 22.11.2023, м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправними дії щодо встановлення виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням базового місяця січня 2016 року у заниженому розмірі 4435,68 грн;

- зобов`язання нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, та виплатити індексацію грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01 січня 2016 року по день прийняття рішення по справі в розмірі індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи січень 2008 року у якості базового місяця.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про зобов`язання апелянта здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення позивача з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

В даному випадку, на переконання апелянта, січень 2008 року не може застосовуватися у якості місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача, так як зміна нормативного регулювання спірних правовідносин у грудні 2015 року унеможливлює застосування розмірів посадових окладів, що встановлювались військовослужбовцям до проведення відповідних змін.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається про те, що судом першої інстанції порушено дискреційні повноваження апелянта, не надано належної правової оцінки факту пропуску позивачем строку звернення до суду, а також не надано належної правової оцінки доводам відповідача про необхідність закриття провадження у даній справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України.

За період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року, у справі № 400/11531/21, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію включно.

На виконання рішення суду позивачу на банківський рахунок надійшли кошти у розмірі 4435,68 грн.

Не погоджуючись з діями Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення без урахування січня 2008 року у якості базового місяця, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач мав право на отримання більшого розміру індексації грошового забезпечення у відповідному періоді, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно п. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин судом апеляційної інстанції перевіряється правомірність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як зазначено вище, з 01 грудня 2015 року змінилось нормативне регулювання спірних правовідносин.

Тобто, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вищезазначені зміни, внесені до норм матеріального права у грудні 2015 року, не поширюють своєї дії на минуле, а лише визначають нову формулу за якою має здійснюватися обрахунок індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року.

Між тим, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 постанови КМУ від 07 листопада 2007 року № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.

При цьому, вказана схема посадових окладів військовослужбовців діяла до вступу в дію постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців (підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось 01 березня 2018 року).

Тому, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача має здійснюватися наростаючим підсумком з останнього підвищення посадового окладу позивача за посадою, а саме з січня 2008 року.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з підвищенням з березня 2018 року посадового окладу позивача, колегія суддів вважає, що з відповідного місяця змінився базовий місяць для нарахування індексації.

В свою чергу, сторонами у справі не заперечується того, що позивачу на виконання рішення суду в адміністративній справі № 400/11531/21 не нараховувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням у якості базового місяця січня 2008 року.

Тому, з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання військової частини провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи січень 2008 року у якості місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

В даному випадку, вказаний висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року (справа № 580/3335/21).

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що судом першої інстанції порушено його дискреційні повноваження, так як застосування січня 2008 року у якості базового місяця для здійснення обрахунку розміру індексації грошового забезпечення позивача є єдиним можливим варіантом обрахунку розміру індексації грошового забезпечення за спірний період.

З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в адміністративній справі № 400/11531/21 та їх фактично вже було вирішено по суті, що є підставою для закриття провадження у справі, так як у даній справі виник новий спір між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 щодо правильності розрахунку індексації грошового забезпечення (визначення місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення), проведеної на виконання відповідного рішення суду, а не щодо права на отримання відповідної індексації.

Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 27 липня 2023 року (справа № 420/18231/21).

З аналогічних підстав колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах розгляду адміністративної справи № 400/11531/21, у встановленому ст. 383 КАС України порядку.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 233 КАС України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 233 КАС України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

В даному випадку, із даним адміністративним позовом про стягнення недоотриманих за час проходження військової служби сум грошового забезпечення позивач звернувся до суду 07 липня 2023 року.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що спір щодо правомірності нарахування та виплати позивачу частини сум грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

При цьому, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, колегія суддів, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, вважає, що положення ст. 233 КЗпП України, в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

В свою чергу, після зазначеної дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями, відлік якого розпочинається з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року (справа № 260/3564/22) та від 19 січня 2023 року (справа № 460/17052/21).

Між тим, згідно п. 1 глави XIX КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

При цьому, згідно п. 1 постанови КМУ від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тому, колегія суддів вважає, що позивачем 07 липня 2023 року подано даний адміністративний позов без порушення процесуальних строків, встановлених для звернення до суду у даній категорії спорів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, а як наслідок прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян