Справа № 200/1217/24
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 квітня 2024 року Справа №200/1217/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про залишення позову без розгляду по справі ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про:

визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною, а саме Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу ( ОСОБА_1 ) додаткового грошового забезпечення у вигляді компенсації за всі невикористані дні як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2020 роки у кількості 78 діб яке дорівнює суму у розмірі 52149,24 грн.

зобов`язання Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити позивачу ( ОСОБА_1 ) додаткове грошове забезпечення у вигляді компенсації за всі невикористані дні як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2020 роки у кількості 78 діб яке дорівнює суму в розмірі 52149,24 грн.

зобов`язання Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України 01601, м.Київ, вул.Богомольця 10, нарахувати та виплатити позивачу ( ОСОБА_1 ) компенсацію втрати частини додаткового грошового забезпечення у вигляді компенсації за всі невикористані дні як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2020 р.р. у кількості 78 діб яке дорівнює суму у розмірі 52149,24 грн. у зв`язку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати (додаткового грошового забезпечення).

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року виторебувано копії та докази.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року у задоволенні клопотання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про залучення співвідповідача у справі відмовлено.

02 квітня 2024 року від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання вказано, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України(в редакції, чинній по 18.07.2022 включно) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В аспекті спірних правовідносин поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовця охоплюється застосованим в частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України визначенням "законодавство про оплату праці" та, відповідно, звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що неодноразово була висловлена, зокрема, у постанові від 25.04.2019 у справі №804/496/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №360/3359/19.

Законом України № 2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», що набрав чинності 19.07.2022, внесені зміни до норм Кодексу законів про працю України.

Зокрема, частини 1 і 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України викладені в новій редакції, згідно з якою працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину 1статті 58 Конституції України Щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, правила обчислення строку звернення до суду працівника про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Позивач просить зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити компенсацію за всі невикористані дні як основної, так і додаткової оплачуваних відпусток за 2015 - 2020 роки.

Оскільки по 18.07.2022 включно діяла редакція ст. 233 Кодексу законів про працю України, згідно з якою строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення (заробітної плати) та його складових частин на момент не застосовувалися, то в даному випадку строк позовної давності не застосовується до позовних вимог.

Таким чином, позивачем не було пропущено строку звернення до суду.

З огляду на вищевикладене є безпідставними доводи відповідача, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми ч. 5 ст. 122 КАС України.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відому у задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про залишення позову без розгляду по справі ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки:http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова