Справа № 260/1010/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/1010/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України в Закарпатській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії, тобто з 01.04.2023 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 01.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначено пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 року по справі № 260/7293/23. Проте, при розрахунку розміру пенсії відповідачем протиправно не враховано вимоги ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у зв`язку з чим розмір пенсії, призначеної позивачу, є набагато меншим. 18 грудня 2023 року позивач звернулася із заявою до відповідача, в якій просила провести перерахунок пенсії з 01.04.2023 року з урахуванням норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме з розрахунку пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія. Однак, листом від 03.01.2024 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працювала гірничим нормувальником, а робота гірничим нормувальником відноситься до робіт, передбачених підрозділом 1.1г розділу І Списку № 1 - працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді). Крім цього, згідно довідки № 35 від 08.02.2018 р., що видана на підставі табеля обліку робочого часу про спуск - виїзд в шахту, позивач не виконувала роботу в умовах, передбачених Списком, не менше 80 відсотків робочого часу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі № 260/7293/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 25.04.2023 року № 56 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ". Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2023 року № 56. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 період роботи в ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" з 07.07.2020 року по 17.05.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1) від 19.04.2023 року, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 260/7293/23 виправлено допущену описку в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року, зазначивши період роботи, який підлягає зарахуванню до страхового стажу "07.07.2000 року по 17.05.2016 року" замість помилково вказаного "07.07.2020 року по 17.05.2016 року".

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі № 260/7293/23 позивачу призначено з 01.04.2023 року пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 грудня 2023 року позивач через веб-портал Пенсійного фонду України подала заяву, в якій просила провести перерахунок пенсії з 01.04.2023 року з урахуванням норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме з розрахунку пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.

Листом від 03.01.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками № 1 і № 2, не менше 80 відсотків робочого часу. У реєстрі застрахованих осіб наявні відомості щодо пільгового стажу за 2000-2016 роки з ознакою ЗПЗО13А1, що відповідає роботі по Списку № 1. Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.07.2000 року позивач працювала гірничим нормувальником, а робота гірничим нормувальником відноситься до робіт, передбачених підрозділом 1.1г розділу І Списку № 1 працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді). Обчислення пенсії з врахуванням норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, зайнятих повний робочий день під землею, які відпрацювали не менше 7,5 років (для жінок) на зазначених роботах.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3, 19, 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно частин 1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Розмір призначеної пенсії перераховується за правилами визначеними законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник щодо правомірності застосування до розміру пенсії позивача мінімального розміру пенсії, встановленого в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що загальний (страховий) стаж позивача складає 40 років 07 місяців 08 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком № 1 - 15 років 10 місяців 12 днів. Вказані обставини встановлені протоколом перерахунку пенсії, версія: 1.6.78.1 від 18.12.2023 р.

Наявність пільгового стажу за Списком № 1 не є предметом спору між сторонами та не заперечується відповідачем.

Спірні правовідносини зумовлені тим, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач з 07.07.2000 по 17.05.2016 працювала 50% і більше в обліковому періоді на підземних роботах, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1г.

Відповідач вказує, що дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, робота яких передбачена пунктом «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку 1, оскільки зайнятість на підземних роботах складає 50 і більше відсотків робочого часу замість 80% і більше.

Враховуючи наявні докази у матеріалах справи та доводи сторін у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Стаття 1 Закону № 345-VI для застосування положень цього закону вимагає дотримання чітких умов, а саме:

- робота за професією, яка пов`язана з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, робота на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості;

- віднесення професії до Списку №1;

- робота на підземних роботах повний робочий день.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14, від 20 січня 2016 року у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого за кодом 1010100г (пункт г) віднесено професії робітників, керівників, спеціалістів і службовців, зайнятих на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді), до яких належать професії, за якими працював позивач.

Поряд з цим, у постанові від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17 Верховний Суд дійшов висновку, що саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

Також, суд вважає застосовними висновки викладені у постанові від 06 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а Верховного Суду, в якій колегія суддів зазначила, що віднесення посади, на якій працював позивач до пункту «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1, що передбачає зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), не свідчить проте, що позивач не має права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону № 345-VI.

Як встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року № 260/7293/23, яке набрало законної сили, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки № 103 від 09.02.2018 р., позивач працювала на підприємстві на наступних пільгових шкідливих посадах за Списком № 1: з 07.07.2000 по 12.07.2000 - навчальний пункт з оплатою підземного робочого; з 13.07.2000 по 06.09.2012 - гірничий нормувальник дільничний підземний; з 07.09.2012 по 11.09.2012 - в.о. начальника відділу; з 12.09.2012 року по 09.02.2014 - гірничий нормувальник дільничний підземний; з 10.02.2014 по 15.02.2014 - в.о. начальник відділу; з 16.02.2014 по 09.08.2014 - гірничий нормувальник дільничний підземний; з 10.08.2014 по 29.08.2014 - в.о. начальника відділу; з 30.08.2014 по 17.05.2016 - гірничий нормувальник дільничний підземний.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з системного тлумачення приписів ст.ст. 1, 8 Закону № 345-VI, суд встановив, що жодних застережень відносно застосування їх приписів відносно окремих професій, віднесених до Списку №1 означені норми не містять, а отже підлягають застосуванню у разі наявності у особи, яка звернулась за призначенням пенсії, 7,5 років пільгового стажу за Списком №1 з повним робочим днем на підземних роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, а також роботах на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості - незалежно від професії.

Отже, загальний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком № 1, становить більше 7,5 років та відповідно дає право позивачу на перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", чого відповідачем здійснено не було.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійною фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії - з 01.04.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійною фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійною фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дати призначення пенсії - з 01.04.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька