Справа № 160/32403/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до його пільгового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період з 20.10.1999 по 24.12.2001 та за Списком № 2 період з 25.12.2006 по 15.09.2013, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати її призначення з 03.08.2023 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та за Списком № 2 період з 25.12.2006 по 15.09.2013, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18.08.2023 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та з 03.08.2023 було призначено пенсію відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В подальшому, від своїх колишніх колег по роботі на ПАТ «Дніпровський меткомбінат» позивач дізнався про те, що органами Пенсійного фонду України деяким працівникам комбінату, що звертались за призначенням пільгових пенсій за Списками № 1 та №2, у період з 2016 року по поточний час, при призначенні пільгової пенсії незаконно було значно зменшено строк пільгового стажу, що зумовило звернення до відповідача із вимогою надати інформацію щодо призначеної пенсії. У відповідь на свій запит отримано копію розрахунку стажу, із якого вбачається, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, а до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013. Позивач не погоджується з таким розрахунком пенсії та вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано період роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 до пільгового стажу роботи за Списком №1 та період роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013 до пільгового стажу роботи за Списком № 2, оскільки вони належним чином підтверджені записами в трудовій книжці та довідками про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів. Крім того, робочі місця атестовані підприємством. За таких обставин, дії відповідача є протиправними, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
31.01.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена за заявою від 18.08.2023, що відпрацьована за принципом єдиної черги спеціалістом Івано-Франківської області та головним спеціалістом Хмельницької області. За результатами перевірки призначення пенсії встановлено, що розрахунок пільгового стажу за період роботи з 26.10.1999 по 31.01.2001 необхідно переглянути, згідно довідки №023-1039 від 31.07.2023, виданої ПАТ «ДМК», оскільки наявна перерва в атестації робочих місць за умовами праці з 20.10.1999 по 24.12.2001. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Період роботи з 25.12.2006 по 15.09.2023 не зараховано до стажу роботи на пільгових умовах, оскільки не надана уточнююча довідка в підтвердження стажу на пільгових умовах. Відповідачем також зауважено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своїй діяльності керується виключно Конституцією та законами України. Крім того, відповідачем зауважено на дискреційних повноваженнях в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.
До відзиву відповідачем долучено копію пенсійної справи позивача.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України (ID карта) № НОМЕР_2 , виданого 15.03.2019; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
18.08.2023 позивач звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Дніпродзержинське об`єднане управління ПФУ) із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 18.08.2023 №3181 долучено копії наступних документів: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, диплом, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників: 023-1040, 023-1039, 023-1038, 023-1037, 023-1036, 485-2023, документи про місце реєстрації, заява про призначення пенсії, інші документи (10 сторінок), трудова книжка.
Заяву позивача від 18.08.2023 розглянуто та призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.08.2023.
Рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 переглянуто у зв`язку із необхідністю зарахування до страхового стажу періоду пільгової роботи за Списком №1 з 26.10.1999 по 31.12.2000 через скасування наказу від 21.08.2000 №205 Міністерства праці та соціальної політики України наказом Мінсоцполітики України від 05.06.2014 №361 (лист ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 18.09.2023 №2200-0303-9/86093).

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: на дату звернення 18.08.2023 (дата призначення 03.08.2023) страховий стаж становить 32 роки 08 місяців 15 днів, пільговий стаж за Списком № 1 15 років 0 місяців 0 днів, до якого зараховано наступні періоди:

з 01.08.1995 по 31.07.1996 Список №1 01 рік 0 місяців 0 днів;

з 02.01.1997 по 19.10.1999 Список №1 02 роки 09 місяців 18 днів;

з 25.12.2001 по 31.12.2001 Список №1 0 років 0 місяців 07 днів;

з 07.01.2002 по 15.01.2003 Список №1 01 рік 0 місяців 09 днів;

з 16.01.2003 по 31.12.2003 Список №1 0 років 11 місяців 16 днів;

з 02.01.2004 по 24.12.2006 Список №1 03 роки 0 місяців 0 днів;

з 16.09.2013 по 31.12.2014 Список №1 01 рік 04 місяці 0 днів;

з 06.05.2015 по 31.12.2015 Список №1 0 років 08 місяців 0 днів;

з 08.02.2016 по 02.08.2016 Список №1 0 років 07 місяців 0 днів;

з 03.08.2016 по 15.12.2016 Список №1 0 років 05 місяців 0 днів;

з 18.03.2017 по 31.12.2017 Список №1 0 років 10 місяців 0 днів;

з 07.02.2018 по 31.05.2018 Список №1 0 років 04 місяці 0 днів;

з 22.02.2019 по 17.10.2021 Список №1 02 роки 09 місяців 0 днів.

Не погодившись із не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (частина п`ята статті 114 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV з 03.08.2023.

У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013.

Відповідно до розрахунку страхового стажу (форма РС-право) (номер ПС 91) на дату звернення 18.08.2023 (дата призначення 03.08.2023) спірні періоди зараховані відповідачем до загального страхового стажу, однак не до пільгового.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 від 30.07.1996 позивач з 01.01.1995 працював у Дніпровському металургійному комбінаті ім. Ф.Е. Дзержинського:

-з 01.01.1997 по 06.03.2000 майстром по ремонту мартенівських печей та нагрівальних пристроїв (записи 6-8);

-з 07.03.2000 по 10.05.2001 майстром по ремонту металургійних агрегатів (записи 8-9);

-з 11.05.2001 по 02.12.2008 старшим майстром зміни по ремонту металургійних агрегатів; робоче місце атестоване (постанова по комбінату №992 від 29.12.2006) (записи 9-10);

-з 03.12.2008 по 15.09.2013 старшим змінним майстром по ремонту обладнання; робоче місце атестоване по Списку №2 розділ ІІІ підрозділ 2 поз.3.2б поз.3.3б (постанова по комбінату №661 від 26.12.2012 (записи 11-13).

Щодо спірного періоду з 20.10.1999 по 24.12.2001.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача в частині вказаних спірних періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача майстром по ремонту мартенівських печей та нагрівальних пристроїв, майстром по ремонту металургійних агрегатів; вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству про переведення, однак не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, як-то атестації робочого місця, для поширення пільг пенсійного забезпечення.

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджено та не заперечено відповідачем, що позивачем разом із трудовою книжкою до заяви про призначення пенсії на підтвердження пільгового стажу надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» №023-1040, №023-1039, №023-1038, №023-1037, №023-1036, №485-2023.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» від 31.07.2023 №023-1039, вона видана ОСОБА_1 , 1973 р.н., про те, що він працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в цеху ремонту металургійних печей за період: з 01.01.1997 по 06.03.2000, з 07.03.2000 по 10.05.2001, з 11.05.2001 по 15.01.2003 у виробництві сталі і прокатному виробництві за професією майстер, старший майстер, зайнятий на гарячих ділянках робіт і на роботах з шкідливими умовами праці (майстер з ремонту мартенівських печей та нагрівальних пристроїв, майстер з ремонту металургійних агрегатів зміни в штатному розписі цеху ремонту металургійних печей з 07.03.2000, наказ по комбінату від 03.03.2000 №273к, умови праці без змін; старший майстер зміни з ремонту металургійних зміни в штатному розписі цеху ремонту металургійних печей з 11.05.2001, наказ по комбінату від 11.05.2001 №837к, умови праці без змін), що передбачено Списком №1 розділ ІІІ підрозділ: 2б, 3б, код КП: 1030200б-23187, 1030300б-23187, постанови КМУ №162 від 11.03.1994. Відволікання: 2002 6 календарних днів, за період з 01.01.1997 по 15.01.2003.

Довідка від 31.07.2023 №023-1039 видана на підставі: особової картки, штатного розпису, контрольних табелів фактично відпрацьованого часу, технології виробництва. Додаткова інформація: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 813 від от 20.10.1994, №1269 від 25.12.2001р. Листи Головного держексперта області за умовами праці №14/1-121 від 26.10.1999р., № 14/1-261 від 27.12.2000р. про подовження строку дії постанови № 813 от 20.10.1994р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001р.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» від 31.07.2023 №023-1038, вона видана ОСОБА_1 , 1973 р.н., про те, що він працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в цеху ремонту металургійних печей за період: з 16.01.2003 по 24.12.2006 у виробництві сталі і прокатному виробництві за професією старший майстер, зайнятий на гарячих ділянках робіт і на роботах зі шкідливими умовами праці (старший майстер зміни з ремонту металургійних агрегатів), що передбачено Списком №1 розділ ІІІ підрозділ: 2б, 3б, код КП:3.2б, 3.3б, постанови КМУ №36 від 16.01.2003. Відволікання: 2004 1 календарний день, за період з 16.01.2003 по 24.12.2006.

Довідка від 31.07.2023 №023-1038 видана на підставі: особової картки, штатного розпису, контрольних табелів фактично відпрацьованого часу, технології виробництва. Додаткова інформація: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 1269 від 25.12.2001.

Отже, вказані довідки містить всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, відомостей про атестацію робочого місця), а також містить підпис уповноваженої осіб (ліквідатора) та печатку підприємства та є чинними, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд також зазначає, що професія (посада) майстра з ремонту та старшого майстра, зайнятих на гарячих ділянках робіт і на роботах з шкідливими умовами праці, на якій позивач працював у спірний період з 20.10.1999 по 24.12.2001, передбачені Списком 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (розділ III підрозділ: 2б, 3б код КП: 1030200б-23187), Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (розділ III підрозділу: 2б, 3б код КП: 3.2б, 3.3б).

З урахуванням викладеного, а також записів в трудовій книжці в частині спірного періоду та відомостей з довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 31.07.2023 №023-1039 та від 31.07.2023 №023-1038 у їх сукупності підтверджено зайнятість позивача повний робочий день у виробництві сталі і прокатному виробництві за професіями, що передбачені Списком №1, у період з 20.10.1999 по 24.12.2001.

В якості підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 вказаних періодів відповідачем у відзиві зазначено про те, що у вказані періоди підприємством не проводилась атестація робочого місця на посаді, на якій працював позивач.

Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.

Суд вважає за необхідне зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

Так, за порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У спірному випадку, у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видані Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат», від 31.07.2023 №023-1039 та від 31.07.2023 №023-1038 міститься інформація про атестацію робочого місця позивача.

Відповідачем не спростовано тої обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту первинної атестації до наступної атестації не відбувалось.

За таких обставин, відмовляючи позивачу у зарахуванні періодів з 20.10.1999 по 24.12.2001 до пільгового стажу за Списком №1, відповідач діяв протиправно.

Щодо періоду з 25.12.2006 по 15.09.2013.

В якості підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу вказаних періодів відповідачем у відзиві зазначено про те, що позивачем не надана уточнююча довідка на підтвердження стажу на пільгових умовах.

Суд вважає неприйнятною таку позицію відповідача, оскільки основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Поряд з цим, трудова книжка позивача в частині спірних періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача старшим майстром зміни по ремонту металургійних агрегатів та старшим змінним майстром по ремонту обладнання, вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству про переведення, в трудовій книжці містяться відомості про атестацію робочого місця старшого майстра зміни по ремонту металургійних агрегатів (згідно із постановою по комбінату №992 від 29.12.2006), а також про атестацію робочого місця старшого змінного майстра по ремонту обладнання за Списком №2 (згідно із постановою по комбінату №661 від 26.12.2012).

При цьому, судом враховано, що постановою ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» від 29.12.2006 №992 «Про атестацію робочих місць» затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, що надають право на пільгове забезпечення по Списку №1 (додаток 1) та Списку №2 (додаток 2), та згідно із додатком 2 до Постанови №992 від 29.12.2006 професії «майстер, старший майстер по ремонту обладнання», «старший майстер зміни по ремонту металургійних агрегатів», «старший майстер по ремонту металургійних агрегатів» дільниці «сталеплавильне та прокатне виробництво» атестовані по підприємству за Списком №2.

Відповідачем не обґрунтовано підстав неврахування записів трудової книжки позивача в частині спірного періоду.

За таких обставин, відмовляючи позивачу у зарахуванні періодів трудової діяльності позивача з 25.12.2006 по 15.09.2013 до пільгового стажу за Списком №2, відповідач діяв протиправно.

При цьому, суд вважає, що право позивача порушено з дати призначення пенсії, тобто з 03.08.2023, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 20.10.1999 по 24.12.2001 та до за Списком №2 періодів його роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення з 03.08.2023 та виплату з урахуванням раніше проведених платежів.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) щодо не зарахування ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) щодо не зарахування ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до пільгового стажу за Списком № 2 періодів його роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, до пільгового стажу за Списком № 2 періодів його роботи з 25.12.2006 по 15.09.2013, у зв`язку із чим здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення з 03.08.2023 та виплату з урахуванням раніше проведених платежів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова