Справа № 260/1273/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1273/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, ), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в справі; 2. Витребувати у відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 ; 3. Визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 12.12.2023 № 00 та рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області № 00 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; 4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області зарахувати позивачці до загального трудового стажу періоди роботи з 01.09.1984 до 01.09.2000 за записами в трудовій книжці - 15 років 5 місяців і 3 дні, та періоди роботи приватним підприємцем за 2001 рік - 12 місяців, 2002 рік - 12 місяців, 2003 рік - 11 місяців, 2004 рік - 12 місяців, 2005 рік - 9 місяців, 2006 рік - 12 місяців, 2007 рік - 12 місяців, 2008 рік - 12 місяців, 2009 рік - 12 місяців, 2010 рік - 12 місяців, 2011 рік - 12 місяців, 2012 рік - 12 місяців, 2013 рік - 12 місяців за індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачки - 11 років 10 місяців, а всього 27 років 3 місяці 3 дні, загального трудового стажу та зарахувати до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах 10 років 9 місяців 17 днів; 5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах з 07.12.2013; 6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму понесених позивачем судових витрат.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулась до відповідачів із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та надала усі необхідні документи для підтвердження трудового та пільгового стажу. Рішеннями відповідачів позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного трудового та пільгового стажу. На думку позивача, вона на час звернення за призначенням пенсії досягла пенсійного віку, має необхідний трудовий та пільговий стаж, внаслідок чого відмова відповідачів є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити позивачу пенсію.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що позивач звернувся із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до статті 114 частини 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах, оскільки відсутні відомості про результати атестації робочих місць.

Відповідачем 2 відзиву на позов подано не було.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом статті 92 частини 1 пункту 6 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 07 грудня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Розглянувши документи, подані для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (територіальним органом Пенсійного фонду України, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 00 від 12 грудня 2023 pоку, оскільки що страховий стаж заявниці становить 22 роки 6 місяців і 18 днів при необхідному 24 роки 6 місяців, а також за відсутності пільгового стажу при необхідному - 10 років на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначеним статті 114 частини 2 пунктом 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 9).

03 січня 2024 року позивач повторно звернулася з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 00 від 11 січня 2024 року їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що страховий стаж позивача становить 22 роки 6 місяців 18 днів, при необхідному 24 роки 6 місяців, а також за відсутності пільгового стажу при необхідному - 10 років на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначеним статтею 114 частиною 2 пунктом 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", враховано тільки 2 роки 9 місяців 8 днів (а.с. 10).

Як передбачено статті 46 частиною 3 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон України № 1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 26 Закону України № 1058-ІV яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Статтею 24 Закону України № 1058-ІV визначено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів (записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09 липня 2003 року України № 1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України № 1788-ХІІ).

Відповідно до статті 56 частини 1 Закону України № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України №1788-ХІІ та статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 1 Закону України №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

Відповідно до статті 13 частини 1 пункту "б" Закону України №1788-ХІІ (у редакції, у редакції Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Аналогічно згідно із статтею 114 частиною 2 підпунктом 2 Закону України № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Судом встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 27 років 3 місяці 3 дні, що підтверджується трудовою книжкою та індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 03 січня 2024 року (а.с.а.с. 11, 12, 19, 20).

Зокрема, згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 : З 01 вересня 1984 року по 09 липня 1987 року - навчання у Воловецькому СПТУ №17; З 23 вересня 1987 року по 17 травня 1988 року - учень зварювальника напівпровідникових пристроїв і мікросхем; З 14 червня 1988 року по 17 серпня 1988 року - швея-мотористка швейного цеху; З 29 вересня 1988 року по 06 вересня 1989 року - кухонний працівник; З 15 листопада 1989 року по 04 травня 1998 року - санітарка (молодша медична сестра) інфекційного відділення Воловецької центральної районної лікарні; З 04 травня 1998 року (момент перейменування посади санітарки на посаду молодшої медичної сестри) по 01 вересня 2000 року - молодша медична сестра інфекційного відділення.

Тобто загальний страховий стаж, який підтверджується трудовою книжкою позивачки становить 15 років 5 місяців і 3 дні.

З 2001 року по 2014 року - приватний підприємець, страхові внески згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сплачено за такі періоди:

2001 рік - 12 місяців, 2002 рік - 12 місяців, 2003 рік - 11 місяців (страхові внески не сплачено в травні), 2004 рік - 12 місяців, 2005 рік - 9 місяців (страхові внески не сплачено квітень, травень, грудень), 2006 рік - 12 місяців, 2007 рік - 12 місяців, 2008 рік - 12 місяців, 2009 рік - 12 місяців, 2010 рік - 12 місяців, 2011 рік - 12 місяців, 2012 рік - 12 місяців, 2013 рік - 12 місяців, 2014 рік - 0 місяців (страхові внески не сплачувалися).

Загальний страховий стаж, який підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачки становить 11 років 10 місяців.

Таким чином у позивача наявний загальний страховий стаж 27 років 3 місяці 3 дні, при необхідно 24 роки 6 місяців, який необхідний для призначення пенсії.

Щодо позовних вимог про зарахування пільгового стажу за Списком № 2 за період роботи позивачки з 15 листопада 1989 року по 01 вересня 2000 року суд врахує наступне.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, далі - Порядок №637).

Зі змісту вказаної норми вбачається, що уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 28 березня 2019 року у справа №194/712/17, від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17, від 11 липня 2019 року у справі №423/1156/17 та від 11 липня 2019 року у справі №225/3845/17.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно записів у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_2 від 22 вересня 1987 року, наказу № 848 від 15 листопада 1989 року Воловецької районної лікарні, копії яких додаються до матеріалів справи, позивач працювала повний робочий день у Воловецькій районній лікарні з 15 листопада 1989 року (Наказ № 848 від 15 листопада 1989 року) по 01 вересня 2000 року (Наказ № 159 від 31 серпня 2000 року) на посаді санітарки (молодшої медичної сестри) інфекційного відділення. Така посада передбачена Списком № 2 розділ XXIV пункт а), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, що дає право на пільговий стаж. З цього випливає, що зазначений період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивачки, тривалість якого відтак становить 10 років 9 місяців 17 днів.

Пунктом 4.3 цього Порядку № 383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п ), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

14 лютого 1996 року по Воловецькій центральній районній лікарні був виданий наказ № 52 Про проведення атестації робочих місць за умовами праці (а.с. 16). 17 квітня 1996 року наказом № 79 затверджено списки № 1 та №2 , а також додатковий список, що дають серед іншого право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 17). 12 лютого 1996 затверджено перелік виробництв, робіт, професій та посад і показників, з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2, а також список працівників Воловецької Центральної лікарні по списку № 2 (а.с.а.с. 14, 15).

З цих наказів вбачається, що посада молодшої сестри (санітарки - посада перейменована 04 травня 1998 року - запис № 9 в трудовій книжці позивача) інфекційного відділення була атестованою, тобто за результатами атестації цього робочого місця, робота за посадою дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку № 637).

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Стосовно відсутності доказів атестації робочого місця (відсутність наказів, переліків робочих місць яка зазначено в оскаржуваних рішеннях), суд вважає за необхідне зазначити, що за висновками Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років. Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера.

Таким чином, навіть непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

В даному випадку при фактично проведеній атестації робочого місця, за відсутності позивачки в переліку працівників має місце неправомірна відмова Відповідача у призначенні пенсії.

Оскільки записами у трудовій книжці підтверджується характер роботи позивача у спірний період на посаді санітарки (молодшої медичної сестри) інфекційного відділення Воловецької центральної районної лікарні, що передбачені Списком № 2 розділ XXIV пункт а) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, позивач має право на включення спірного періоду роботи до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 частини 2 пункту 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Позивачці на момент звернення із заявою про призначення пенсії виповнилося 54 роки 6 місяців, вона мала загальний трудовий стаж 27 років рік 3 місяці 3 дні та пільговий стаж по списку № 2 більше 10 років.

Отже, позивачка має необхідний вік, загальний трудовий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що найбільш ефективним способом захисту права буде визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 12 грудня 2023 року №00 та Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 11 січня 2024 року № 00 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 вересня 1984 року до 01 вересня 2000 року та періоди роботи приватним підприємцем за 2001 рік - 12 місяців, 2002 рік - 12 місяців, 2003 рік - 11 місяців (страхові внески не сплачено в травні), 2004 рік - 12 місяців, 2005 рік - 9 місяців (страхові внески не сплачено квітень, травень, грудень), 2006 рік - 12 місяців, 2007 рік - 12 місяців, 2008 рік - 12 місяців, 2009 рік - 12 місяців, 2010 рік - 12 місяців, 2011 рік - 12 місяців, 2012 рік - 12 місяців, 2013 рік - 12 місяців, 2014 рік - 0 місяців (страхові внески не сплачувалися).

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 09 вересня 1980 року по 27 червня 1997 року, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 16 січня 2023 року, у частині відмови в зарахуванні до страхового стажу позивачу спірних періодів роботи є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак наявні достатні та обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивачу періоди роботи з 09 вересня 1980 року по 27 червня 1997 року.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 07 грудня 2013 року, то суд зазначає таке.

Враховуючи приписи статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до частини 1 якої пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 07 грудня 2023 року, пенсія за віком на пільгових умовах має бути призначена позивачу з дня звернення.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, )про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 12 грудня 2023 року №00.

Визнати протиправним скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 11 січня 2024 року № 00.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 вересня 1984 року по 01 вересня 2000 року та періоди роботи приватним підприємцем за 2001 рік - 12 місяців, 2002 рік - 12 місяців, 2003 рік - 11 місяців, 2004 рік - 12 місяців, 2005 рік - 9 місяців, 2006 рік - 12 місяців, 2007 рік - 12 місяців, 2008 рік - 12 місяців, 2009 рік - 12 місяців, 2010 рік - 12 місяців, 2011 рік - 12 місяців, 2012 рік - 12 місяців, 2013 рік - 12 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 07 грудня 2023 року.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко