Справа № 733/594/24
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/21/24
Єдиний унікальний №733/594/24
Рішення

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказав, що постановою серії ББА № 561931 від 07 березня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до даної постанови він 07 березня 2024 року о 10 год. 19 хв. у м. Ічня по вул. Вокзальній, 100 Прилуцького району Чернігівської областікерував автомобілем ВАЗ 2109 із розбитим лобовим склом в зоні дії склоочисника, чим порушив п. 31.7 ПДР України, п.п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. З вищевказаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що вона є незаконною, так як на його пояснення про те, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисника не забороняє експлуатацію транспортного засобу та такі пошкодження не віднесені до технічної несправності автомобіля працівник поліції не відреагував. Наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 121 КУпАП. З урахуванням викладеного позивач просить визнати протиправною та скасувати вказану вище постанову.

Ухвалою судді від 19 березня 2024 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 8); за клопотанням представника відповідача (а.с. 13), останньому ухвалою суду від 03 квітня 2024 року було продовжено строк для подачі відзиву (а.с. 17-18).

Відповідно до відзиву, поданого 10 квітня 2024 року представником відповідача (а.с. 25-28), останній просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з посиланням на те, що 07 березня 2024 року поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Герасименком О.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 561931, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом з розбитим лобовим склом в зоні дії склоочисника, чим порушив п. 31.7 ПДР України, п.п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010. Факт адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом із бодікамери, на якому чітко відображено пошкоджене лобове скло в зоні дії склоочисника. Факт наявності тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисника не заперечує і сам ОСОБА_1 . При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу стосовно останнього працівником поліції було дотримано вимоги чинного законодавства, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, що підтверджується належними доказами, а саме відео.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі із мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Судом установлено, що поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Герасименком О.О. 07 березня 2024 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 561931, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн (а.с. 6).

У даній постанові зазначено, що 07 березня 2024 року о 10 год. 19 хв. у м. Ічня по вул. Вокзальна, 100 Прилуцького району Чернігівської областіОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було бите лобове скло в зоні дії склоочисника, чим порушив п. 31.7 ПДР України та п.п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (П. 34, 35 постанови Верховного Суду у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 6.8.5 «Колісні транспорті засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Саме на цьому наполягав позивач при спілкуванні з поліцейськими, про що свідчить відеозапис оглянутий у судовому засіданні, з якого також убачається, що в автомобілі наявна тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, про що не заперечував і сам ОСОБА_1 .

Разом з тим перелік несправностей, з якими експлуатація автомобіля забороняється, описано в пунктах 31.1, 31.3 та 31.4 ПДР.

Однак, у зазначених вище пунктах відсутня така обставина, як тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, тріщина на склі автомобіля не віднесена до технічної несправності автомобіля, з якою експлуатація автомобіля забороняється.

Наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Таким чином тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників не забороняє експлуатацію такого транспортного засобу, що у свою чергу виключає можливість притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої саме ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а заперечення відповідача відхиляються з вказаних вище підстав.

Із наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 605,60 грн. (а.с. 3), який слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 72, 73, 77, 90, 122, 123, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 561931 від 07 березня 2024 року, складену поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Герасименком О.О., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце розташування: пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик