Справа № 280/661/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Справа № 280/661/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 158 Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Народна, 4, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.01.2024 року № 11 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити до страхового стажу для обчислення пенсії період навчання ОСОБА_1 на денній формі в Губкінському гірничому технікумі з 01.09.1978 року по 25.06.1983 року, включаючи період академічної відпустки по догляду за дитиною з 20.11.1980 року по 12.11.1981 року, та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 16.08.2023 року, у зв`язку зі збільшенням страхового стажу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням від 08.01.2024 року № 11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було відмовлено в перерахунку пенсії з підстав відсутності апостиля на довідці з місця навчання від 05.12.2023 року № 168. Вважає таку відмову в перерахунку пенсії протиправною, оскільки трудова книжка містить записи про навчання, а свідоцтво про народження дитини свідчіть про перебування позивача в академічній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, вказує, що слід врахувати загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що унеможливлює звернутися до компетентних органів держави- агресора з приводу проставлення апостиля на документі. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву вх. № 7891 від 19.02.2024, де вказано, що задля узгодження порядку дій, який буде застосовуватись при призначені/поновлені раніше призначених пенсій громадянам, які працювали/проживали на території Російської Федерації листом Міністерства соціальної політики України від 12.01.2023 року № 411/0/2-23/54 встановлено, що при призначені пенсії заробітну плату( дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. Посилається на те, що документи, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умов проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Крім того, зазначає, що згідно з розрахунку позивачки період догляду за дитиною до 3-х років з 12.08.1980 по 04.08.1983 зарахований до страхового стажу. Таким чином, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Тому, вважає, що підстави для задоволення вимог позивача також повністю відсутні.

Відповідач 2 позовну заяву також не визнав. У відзиві вх. № 10660 від 04.03.2024 вказує, що розглянувши документи подані для призначення пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням в Закарпатській області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) прийнято рішення про відмову за №11 від 08.01.2024, у зв`язку з тим, що заявниця навчалася в «Губкінському гірничо-політехехнічному коледжі з 01.09.1978 по 30.06.1983 на території російської федерації. Оскільки з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, документи, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умов проставлення апостиля компетентним органом держави,в якій документ був складений. Крім цього, зазначає, що оскільки законом не врегульований порядок відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, листування з рф припинено, а тому ніякі запити про надання довідки про стаж, до рф Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не здійснювало. Тому, вказує, що підстави для задоволення вимог позивача також повністю відсутні.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/661/24. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 16.08.2023 року перебуває на обліку в управлінні та отримуєте пенсію за віком, розраховану відповідно до Закону України вiд 09.07.2003 року № l058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування.

ОСОБА_1 03 січня 2024 року звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії, з наданням додаткових документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №11 від 08.01.2024 відмовлено у перерахунку пенсії.

Позивач не погодившись з рішенням відповідача 2, з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ст. 8 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років.

Отже, з вище зазначеного вбачається, що страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону №1058-IV.

Згідно з п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №№ 1788-XII), до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до вимог п. «е» ст. 3 Закону №1788-ХІІ, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, додала атестат ЕТ №302386 від 01.07.1983 про навчання у Губкінському гірничому технікумі з 01.09.1978 по 25.06.1983. При цьому, при призначенні пенсії даний період навчання все ж було зараховано до загального страхового стажу, що підтверджує також Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у листі від 02.11.2023.

Однак, як повідомлено у тому ж листі, із загального стажу позивачки було вилучено вищезазначений період, оскільки термін навчання перевищує чотири роки та відсутня інформація щодо форми навчання.

Надалі, ОСОБА_1 надала довідку з місця навчання від 05.12.2023 року № 168 із нотаріально посвідченим перекладом, з якої вбачається, що позивач дійсно навчалася у Губкінському гірничому технікумі в період з 01 вересня 1978 року до 30 червня 1983 року за спеціальністю «Збагачення корисних копалин», форма навчання очна та з 20 листопада 1980 року по 12 листопада 1981 року перебувала в академічній відпустці по догляду за дитиною. Також було надано свідоцтво про народження сина позивачки.

Водночас у рішенні ПФУ посилається на те, що довідка про навчання № 168 від 05.12.2023 видана на території російської федерації, без проставлення апостиля.

Суд вказує, що будь-яких посилань на невідповідність довідки чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач в оскаржуваному рішенні не навів.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вказана правова позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Згідно постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україною, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, припинено співробітництво з цією державою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.01.2024 року № 11 є протиправним, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо способу захисту прав позивача, суд зазначає, що частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Так, відповідачами не заперечувався той факт, що при зверненні за призначенням пенсії позивачкою було надано атестат ЕТ №302386 від 01.07.1983 про навчання у Губкінському гірничому технікумі з 01.09.1978 по 25.06.1983, тому вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії.

Щодо доводів відповідача 1 про те, що період догляду за дитиною до 3-х років з 12.08.1980 по 04.08.1983 зарахований до страхового стажу, суд зазначає, що доказів цього суду не надано. Крім того, у спірному рішенні відповідач 2 покликався на неврахування саме періоду навчання з 01.09.1978 по 30.06.1983.

Тому, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (орган, який розглядав заяву за принципом екстериторіальності) здійснити з 16.08.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання ОСОБА_1 на денній формі в Губкінському гірничому технікумі з 01.09.1978 року по 25.06.1983 року.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 1211,20 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. № 158 Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Народна, 4, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.01.2024 року № 11 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 16.08.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання ОСОБА_1 на денній формі в Губкінському гірничому технікумі з 01.09.1978 по 25.06.1983.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.04.2024.

Суддя Л.Я. Максименко