Справа № 160/22655/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/22655/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо неналежного розгляду та відповіді на рапорт позивача; зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) видати наказ на госпіталізацію позивача для подальшого лікування в медичних закладах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01.08.2023. Зобов`язано НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 від 01.08.2023 та за результатами його розгляду прийняте рішення відповідно до вимог діючого законодавства. У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що відповідач діяв відповідно до Інструкції № 144, а тому є необґрунтованим висновок суду про протиправну бездіяльність останнього. Більш того, суд при вирішенні справи застосував нормативно-правові акти, які не регулюють спірні правовідносини, а саме, Інструкцію № 124 та Інструкцію № 735.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 14.05.2023 проходить військову службу в зв`язку з мобілізацією.

ОСОБА_1 01.08.2023 направив на ім`я начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України рапорт, в якому просив: надати відпустку для лікування (за станом здоров`я) на строк, необхідний для подальшого лікування в Дніпровському військовому госпіталі або іншому медичному госпіталі; після закінчення лікування направити для подальшого проходження служби в частині забезпечення або військовому комісаріаті, установі, організації, навчальному закладі за місцем проживання.

До рапорту додано: копію паспорту; копію ідентифікаційного коду; копію витягу з наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України; копію консультаційного висновку спеціаліста сімейного лікаря від 19.11.2021; копію консультаційного висновку спеціаліста від 23.11.2021; копію консультаційного висновку спеціаліста від 25.11.2021; копію консультаційного висновку спеціаліста від 17.03.2021; копію військового квитка.

Рапорт з додатками було направлено поштовим засобом зв`язку з описом вкладення 01.08.2023 та отримано відповідачем 08.08.2023.

Разом з цим рапорт ОСОБА_1 залишився без розгляду, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 3 названого Закону передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Разом з цим, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що Порядок проходження військової служби в Державній прикордонній службі затверджений Указом Президента України від 29.12.2009 № 115/2009, і саме цей Порядок є застосовним у спірних правовідносинах.

Відповідно до пункту 209 названого Порядку, відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцю із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії.

Пунктом 218 названого Порядку встановлено, що наказ органу Держприкордонслужби про надання військовослужбовцю додаткової відпустки видається не пізніше ніж у день початку такої відпустки на підставі рапорту військовослужбовця. Обставини, на підставі яких військовослужбовцю надається додаткова відпустка, повинні мати документальне підтвердження.

Перевіряючи дотримання процедури розгляду поданого позивачем рапорту, суд першої інстанції застосував Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджену наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962.

Разом з цим, як вірно зауважив апелянт, названий нормативно-правовий акт не є застосовним до спірних правовідносин, адже ця Інструкція прийнята відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України, тоді як рапорт військовослужбовця з питань проходження військової служби не є зверненням громадян за своєю правовою природою.

Є слушними й доводи апелянта, що Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Генерального штабу збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, на яку послався в своєму рішенні суд першої інстанції, також не є застосовною до спірних правовідносин, адже в інструкції чітко визначено, що остання встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Водночас, НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) не входить до структури Збройних Сил України, адже відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас, Типова інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55, на підставі якої прийнято наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.12.2020 № 144, також не можуть бути застосовані до процедури розгляду рапорту військовослужбовця, адже названі акти встановлюють вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі Секретаріатом Кабінету Міністрів України, центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, що належать до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відтак, отримавши рапорт військовослужбовця про надання відпустки, відповідач мав керуватися положеннями Порядку проходження військової служби в Державній прикордонній службі, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 115/2009, тобто, розглянути рапорт ОСОБА_1 та прийняте відповідне рішення про його задоволення або про відмову в його задоволенні.

Відповідні дії не були вчинені відповідачем, що свідчить про протиправну бездіяльність останнього.

Належним способом усунення такого порушення є зобов`язання відповідача розглянути рапорт ОСОБА_1 від 01.08.2023.

При цьому суд не може втручатися в дискреційні повноваження відповідача, який має перевірити наявність законодавчих підстав для надання ОСОБА_1 відпустки на лікування та зміни умов служби, відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року в адміністративній справі № 160/22655/23 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01.08.2023.

Зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 01.08.2023.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 11 квітня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 11 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров