Справа № 320/11758/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні відводу судді

05 квітня 2024 року 320/11758/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (; м. Київ, вул. Жилянська, 58-Б, інд. 01601), Державної судової адміністрації України (; м. Київ, вул. Липська 18/5, інд. 01601), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо невиплати в повному обсязі винагороди присяжному Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за час виконання обов`язків присяжного у суді та нарахування винагороди у меншому розмірі від встановленого законом про судоустрій;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) провести донарахування та виплату винагороди присяжному Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно вимог статей 43, 130 Конституції України, статей 68, 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням п. 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення», п. 2 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198, раніше виплачених сум та з відрахуванням податків і зборів відповідно до законодавства, розраховану виходячи з посадового окладу судді місцевого суду (із застосуванням відповідного регіонального коефіцієнту 1,25) з урахуванням фактично відпрацьованого часу, з 1 січня 2018 року: 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 1762 гривень; з 1 січня 2019 року: 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 1921 гривень; з 1 січня 2020 року: 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року - 2102 гривень; з 1 січня 2021 року - 2270 гривень; з 1 січня 2022 року - 2481 гривень; з 1 січня 2023 року - 2684 гривень; з 1 січня 2024р. - 3028 гривень;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо ненадання мені ( ОСОБА_1 ) у визначені ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строки повної відповіді на пункти два, три, чотири, запиту від 12.04.2023р. (вх.№К-23-23 13.04.2023р.) та за результатами неналежного розгляду з даного приводу скарг від 19.05.2023р. (вх.№К-23 22.05.2023р.) і від 08.09.2023р. (вх. №К104-23 08.09.2023р.), порушення п`ятнадцятиденного та місячного терміну розгляду скарги від 08.09.2023р. (вх.№К104-23 08.09.2023р.), необ`єктивного, невсебічного і несвоєчасного її розгляду, не усунення причин та умов, які сприяли порушенню законодавства України, конституційних прав і законних інтересів, не виконання рекомендації Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо надсилання мені ( ОСОБА_1 ) листа від 12.05.2023р. №03-15/963/23, інформації про дати отримання Територіальним управлінням від суду підтвердження виконання мною (ним) обов`язків присяжного у суді та здійснення перерахування коштів на мою (його) користь, копій розрахункових листів за 2018-2023 роки щодо здійснених мені ( ОСОБА_1 ) виплат;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) надати ( ОСОБА_1 ) відповідь: коли Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області отримувало від суду підтвердження виконання мною ( ОСОБА_1 ) обов`язків присяжного у суді, надати розрахункові листи за 2018-2023 роки по здійсненим мені (йому) виплатам та копії звернень до суду для отримання підтвердження виконання мною (ним) обов`язків присяжного 2018-2023 роках, утриматися від порушення законодавства про звернення громадян, конституційних прав і законних інтересів громадян України;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) щодо порушення вимог ст. 1, ч. 1 ст. 2, п. 1, ч. 1 ст. 3, ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 5, п. 1, 6 ч. 1 ст. 14, ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» по розгляду мого ( ОСОБА_1 ) запиту від 01.11.2023р. (вх.№інф/К54-23) і вимог ст.ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» по розгляду заяви від 09.11.2023р. (вх.№ел2039/23) та ненадання на неї відповіді, надання недостовірної інформації на запит у листі від 08.11.2023р. №інф./К54-23-55/23, що у Територіального управління не відображена та не задокументована будь-якими засобами чи на будь-яких носіях запитувана інформація, невиконанні начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області ОСОБА_2 доручення керівника ДСА України наданого у листі №К2530-23-2701/23 від 06.12.2023р. щодо невідкладного відновлення мого ( ОСОБА_1 ) конституційного права та забезпечення розгляду запиту на публічну інформацію від 01.11.2023р., ненадання копій кошторисів за 2018-2024 роки до 11.01.2024р., ненадання відповіді на запит від 26.12.2023р., надання повної інформації на запит від 04.01.2024р. вх.№інф.К1-24, надання неправдивої інформації у листі від 12.01.2024р. вих.№К2-24-3/24, що підтвердження обов`язків присяжного ОСОБА_1 , у вигляді довідки підписаної головуючим суддею у справі за участю присяжного, про виконання/невиконання присяжним обов`язків у суді із зазначенням фактично відпрацьованого часу та табель обліку робочого часу, по справі №369/13644/23 (за виконання обов`язків присяжного 07.11.2023) станом на дату надання цієї відповіді до територіального не надходили та не надання інформації щодо виконання обов`язків присяжного у суді 09.02.2023р. по справі №369/17272/21 на третій пункт запиту до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській від 05.01.2024р.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ), надати відповідь на заяву від 09.11.2023р. (вх.№ел2039/23) повідомивши про наявність кошторисних призначень та відкритих асигнувань для здійснення перерахування коштів на користь присяжних через відповідні органи Державної казначейської служби України у 2018-2023 роках, надати повну відповідь на запити від 01.11.2023р. вх.№інф./К54-23 і від 04.01.2024р. вх.№К1-24 про щомісячні розписи видатків на фінансування Києво-Святошинського районного суду Київської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області у 2018-2023 роках, надати відповідь на мої ( ОСОБА_1 ) запити від 04.01.2024р. вих.№еп26/24, від 26.12.2023р., надати повну інформацію на запит від 04.01.2024р. вх. №інф.К1-24, неухильно дотримуватись вимог ст. 40 Конституції України, Законів України «Про доступ до публічної інформації» і «Про звернення громадян»;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ), в недотриманні вимог п. 4, 6 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) дотримуватись вимог Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016р. №198, діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Державної судової адміністрації України (ідентифікаційний ) щодо невсебічного, необ`єктивного розгляду моєї ( ОСОБА_1 ) скарги від 01.11.2023р. (вх.№2462-23 02.11.2023р.), не вжиття заходів до припинення неправомірних дій посадових осіб ТУ ДСА України в Київській області, не усунення причин, що їх породжують та умов, які сприяли порушенням законодавства України, не забезпечення поновлення порушених прав і законних інтересів на виплату в повному обсязі мені ( ОСОБА_3 ) винагороди за відпрацьований час виконання обов`язків присяжного в Києво-Святошинському районному суді Київської області, згідно норм ст.ст. 3, 8, 19, 40, ч. 4 ст. 43, ч. 5 ст. 124, ч. 1 ст. 127, ст. 130 Конституції України, ст. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 1 ст. 15, ст. 68, ст. 135, ч. 4 ст. 151 Закону №1402-VIII, ч. 1 ст. 4, ч. 1, 2 ст. 8, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 64, п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 65, ч. 3, 5 ст. 66 Закону «Про державну службу», п.2, 4, 6, 8 Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016 №198, ст.ст. 4, 18-19 Закону України «Про звернення громадян», ігнорування правового висновку Верховного Суду по справі №360/503/21 щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України (ідентифікаційний ) дотримуватись норм Конституції України, Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу», «Про звернення громадян», Порядку виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом Державної судової адміністрації України 05.10.2016 №198;

- стягнути на мою ( ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) користь з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) 124170 (сто двадцять чотири тисячі сто сімдесят) гривень та з Державної судової адміністрації України (ідентифікаційний ) 62085 (шістдесят дві тисячі вісімдесят п`ять) гривень, на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їхніми протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю;

- стягнути солідарно з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) та Державної судової адміністрації України на мою ( ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) користь всі судові витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту для прибуття до суду та компенсацію за втрачений заробіток, який обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку і за відрив від звичайних занять, що обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, за рахунок бюджетних асигнувань вказаних суб`єктів владних повноважень;

- винести окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії та бездіяльність яких визнаються протиправними і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (ідентифікаційний ) та Державну судову адміністрацію України (ідентифікаційний ) подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року суд позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишив без руху та надав час для усунення недоліків.

05.04.2024 через Електронний суд позивач направив заяву про відвід судді Панченко Н.Д., що зареєстрована 05.04.2024 та передана судді для розгляду 05.04.2024.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на його думку і переконання, відповідно ст. 34 Конституції України, суддя КОАС Н.Д.Панченко умисно або внаслідок недбалості прийняла ухвалу від 21.03.2024 по справі №320/11758/24 із свідомим порушенням норм Конституції та законів України, вказаних у його позовній заяві від 19.01.2024, незаконно відмовила в доступі до правосуддя, істотно порушила норми процесуального права, порушила засади рівності, допустила порушення прав людини і основоположних свобод, визначених вищевказаними нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про захист заробітної плати №95, що порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя. Позива вказує, що недовіряє судді після вчинення нею істотного порушення норм процесуального права, оскільки нею не зазначено мотивів відхилення його аргументів.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви судом встановлено, що заявлений позивачем відвід обґрунтовується наявністю обставин, які викликають у нього сумнів у неупередженості, об`єктивності та компетентності головуючого судді.

Перевіривши доводи та аргументи заяви про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якою регламентовано, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 11.10.2006, відповідно до яких зазначено, що суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище обставин, суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, ч.4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 у рішенні Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії» викладено правовий висновок відповідно до якого суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що доводи позивача побудовані лише на його суб`єктивних припущеннях.

Так, з аналізу поданої позивачем заяви про відвід судді від розгляду справи вбачається, що останній в обґрунтування такої заяви зазначає основною підставою в цілому для відводу - процесуальні дії судді та не погодження з процесуальними рішеннями.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зауважує, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17, від 01.10.2018 в адміністративній справі №9901/673/18 та від 04.10.2018.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, виходячи з викладеного вище в сукупності та виходячи з аналізу аргументів позивача вбачається, що останній фактично не погоджується з процесуальним рішенням та діями суду, що в свою чергу, з урахуванням приписів процесуального законодавства, не може свідчити про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви заявника та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.36, 39, 40, 41, 243, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді від 05.04.2024 року.

2. Матеріали адміністративної справи № 320/11758/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Панченко Н.Д.