Справа № 200/727/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року справа №200/727/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Гаврищук Т. Г. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 р. у справі № 200/727/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач, ГУНП), в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нового нарахування та доплати ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області здійснити нове нарахування та доплату ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нового нарахування та доплати ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Донецькій області здійснити нове нарахування та доплату ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону № 580-VIII порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Так, Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями цього Порядку встановлено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Положення п. 8 цього Порядку передбачають, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Тобто, спеціальним законодавством визначено механізм розрахунку грошової компенсації особі за невикористані дні відпустки, а саме те, що при здійсненні такого розрахунку враховується одноденний розмір грошового забезпечення, який визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Таким чином, положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Суд застосував правові висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/81850/18, проте скаржник зазначає, що Верховний Суд, окрім встановлення у особи права на грошову компенсацію за невикористані дні відпусток, також погодився із судами щодо проведення розрахунку такої компенсації, а саме дійшов висновку про те, що судом першої інстанції при здійсненні розрахунку компенсації вірно застосовано положення п. 8 Порядку № 260.

Скаржник щодо врахування суми індексації та доплати за службу в нічний час під час обчислення розміру грошової компенсації за невикористану відпустку, зазначає, що суд посилався на висновки Верховного Суду які не підлягають застосування, а саме вони викладені у правовідносинах, які не є подібні спірним правовідносинам. Так, у вище вказаних справах, Верховний Суд досліджував законодавство у сфері правовідносин, якими врегульовані права військовослужбовців, крім того, правові висновки викладені щодо не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років, а отже, як на нашу думку, вони не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Проте, питання виплати грошової компенсації за невикористані відпустки поліцейським, врегульовані нормами Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, Порядком № 260 передбачено вичерпний перелік складових грошового забезпечення. При цьому, індексація грошового забезпечення, доплати за службу у нічний час до цього переліку не віднесено.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XII визначено, що індексацією грошових доходів населення є встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із Законом №1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 грошовий дохід індексується не кожного місяця та не обов`язково усім працівникам. Так, вона проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

З огляду на зазначене, індексація не є складовою частиною грошового забезпечення та не є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Тож, відповідно до норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, індексація не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відтак суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, як на нашу думку, дійшов помилкового висновку у цій частині.

Також, Головне управління не погоджується із викладеним висновком суду, адже нормами спеціального законодавства чітко встановлено, доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час (абзац 8 п. 11 ІІ розділу Порядку № 260).

Оскільки, вказана доплата не підпадає під перелік складових грошового забезпечення поліцейських (п. 3 розділу І Порядку №260) та не має постійного характеру, то підстав для здійснення розрахунку грошової компенсацій особи за не використані дні відпустки із урахуванням доплати за службу в нічний час не має.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обгартування зазначено зокрема, що Верховний Суд у постанові від 20 липня 2023 року у справі №380/14636/22 серед іншого зазначив, що перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, спірним у цій справі №200/727/23 є питання застосування для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед роком звільнення) роки правил абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, а також врахування до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Спірні правовідносини у цій справі №200/727/23 не врегульовувалися судовими рішеннями у справі №200/8245/21, відтак твердження відповідача, що дані спірні правовідносини вже були предметом судового розгляду, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає, - є необґрунтованим (безпідставним).

Позивач зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №826/8185/18 чітко зауважив: «З огляду на не врегулювання положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України, Закону України «Про відпустки», Порядку №100».

Відтак, є необґрунтованим (безпідставним) твердження скаржника, що Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №826/8185/18 дійшов висновку про те, що судом першої інстанції при здійсненні розрахунку компенсації вірно застосовано положення пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260, так як саме такого висновку Верховний Суд у зазначеній постанові не висловлював.

Відступлення від правової позиції Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №826/8185/18 щодо застосування приписів Порядку №100 при вирішенні питання компенсації невикористаних відпусток поліцейському за минулі роки відсутнє.

У постанові від 19 січня 2019 року у справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

Також позивач зазначає. що статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно статті 19 Закону №2017-Ш державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, частиною 5 статті 94 Закону №580-VIII передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

З огляду на наведене вбачається, що питання здійснення індексації грошового забезпечення поліцейських врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону №580-VIII містить відсилку.

Позивач зазначає, що враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення поліцейських, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону №580-VIII містить відсилочну норму, можна дійти висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу місячного грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, не регулюється положеннями Закону №580-VIII, Постанови №988 та Порядку №260.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №580- VIII, Постанови №988 та Порядку №260, якими імперативно визначаються види грошового забезпечення, що враховуються до складу місячного грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, натомість яким не врегульовується питання віднесення індексації до вказаних видів грошового забезпечення, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ і Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки.

В іншому випадку, неврахування індексації при визначенні розміру середньоденного (одноденного) грошового забезпечення поліцейського призведе до застосування для нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки знеціненого грошового забезпечення.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Так, правовий висновок щодо необхідності субсидіарного застосовування положень спеціальних законів щодо механізму проведення індексації грошового забезпечення, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ і Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078, при вирішенні правовідносин щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі №638/9697/17 , враховано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року (пункти 51, 52) у справі №820/5286/17 , від 29 квітня 2020 року (пункти 69, 70) у справі №240/10130/19 , від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18 та від 26 січня 2022 року у справі №520/8887/2020, предметом позовів у яких є правові вимоги колишніх військовослужбовців здійснити новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні із служби з урахуванням зокрема індексації та провести виплату допомоги, враховуючи раніше виплачені суми.

Також від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких підтримав викладені у відзиві пояснення та посилався на судову практику касаційної інстанції з цих питань.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції, має статус учасника бойових дій.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28 грудня 2020 року № 62 о/с дск По особовому складу УОТЗ звільнено зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) майора поліції ОСОБА_1 начальника 2-го сектору управління оперативно-технічних заходів Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 01 січня 2021 року, з виплатою компенсацією за 20 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2020 році.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо невиплати йому компенсації за невикористані дні чергової та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015- 2019роки, звернувся до суду з позовом (справа №200/8245/21) в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаної додаткової відпустки із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у сумі 11864,60грн. та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) у сумі 41526,10 грн., виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення - 593,23 грн./день.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року по адміністративній справі №200/8245/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме судом: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не виплатити ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі №200/8245/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 200/8245/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - змінено в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах , а саме шляхом виключення з тексту фрази виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

01 червня 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі №200/8245/21, зміненого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області після відрахування обов`язкових податків та зборів на картковий рахунок позивача АТ ПУМБ перераховано належну ОСОБА_1 при звільненні зі служби в поліції суму грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) в розмірі 45833,82 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за 01.06.2022 від 08.08.2022.

Листом від 4 серпня 2022 року №233/26/02-2022, що надійшов у відповідь на запит позивача, ГУНП в Донецькій області повідомило, що розмір нарахованої суми грошової компенсації складає 46531,80грн, у тому числі 10340,40 грн. за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 36191,40 грн. за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік).

При цьому розрахунок суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки проведено відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення за січень 2021 року, право на отримання якого позивач мав відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби (1 січня 2021 року).

Визначений Головним управлінням одноденний розмір грошового забезпечення становить: 15510,55 грн./30 діб = 517,02 грн/добу.

Обчислення суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки Головним управлінням здійснено за правилами нарахування грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, з розрахунку місячного грошового забезпечення без урахування суми індексації грошового забезпечення, на виплату якої ОСОБА_1 мав право на день звільнення.

При цьому, Головним управлінням не враховано, що порядок обчислення середньоденного грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки відрізняється від правил визначення одноденного розміру грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку.

10 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою, у якій просив здійснити нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення), з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Листом від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22 позивачу повідомлено, що індексація доходів населення не відноситься до складових грошового забезпечення поліцейських, яке визначене нормами спеціального права. Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №260 доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Враховуючи викладене, підстави для включення індексації та доплати за службу в нічний час в розрахунок середньоденного грошового забезпечення відсутні.

Питання нарахування та виплати грошової компенсації врегульовано нормами спеціального права пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №260, таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають саме положення Порядку №260, а не Порядку №100. Порядок обчислення грошової компенсації за невикористані відпустки є дискреційним повноваженням ГУНП в області. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Позивач розцінює відповідь відповідача, викладену у листі від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22 як відмову суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, що ним оскаржується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріли справи свідчать та не заперечується сторонами, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо незастосування для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед роком звільнення) роки правил абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), а також врахування до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частинами 1, 2, 3 і 4 статті 93 Закону №580, передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин 9, 10 та 11 статті 93 Закону №580, поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції.

За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260), який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260, поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Положеннями абзаців 7 та 8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Аналізуючи наведені норми законодавства свідчить, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році.

К наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на не врегулювання положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України, Закону України «Про відпустки», Порядку № 100.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18, від 27 травня 2021 року справа № 640/20812/18, від 19.01.2021 у справі №160/10875/19, від 21.01.2021 у справі №200/7905/19-а.

Отже, порядок обчислення середньоденного грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки відрізняється від правил визначення одноденного розміру грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку.

Відповідно до підпункту а) пункту 1 Розділу І Порядку № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Абзацом 1 пункту 2 розділу II Порядку № 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку № 100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При цьому, приписи абзацу 1 пункту 2 розділу II Порядку № 100 у системному зв`язку з положеннями пункту 7 розділу ІV Порядку № 100 до спірних правовідносин щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки для поліцейських не застосовуються, так як пунктом 7 розділу ІV Порядку № 100 імперативно визначено правило обов`язкового виключення із розрахунку середньої заробітної плати святкових та неробочих днів, встановлених законодавством, тоді як з аналізу положень пункту 9 розділу І Порядку № 260 випливає, що для розрахунку як середньоденного, так і загального розміру середнього грошового забезпечення поліцейських належить використовувати не робочі, а календарні дні.

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 805/5111/15-а (ЄДРСР №73249814), відповідно до якого: … положення абзацу 1 пункту 2 розділу II Постанови № 100 та абзацу 1 пункту 7 розділу IV Постанови № 100 судами застосовані помилково, оскільки, для розрахунку середнього заробітку згідно даних пунктів Постанови № 100 береться середня заробітна плата за останні 12 календарних місяців, проте, враховуючи, що позивач - був військовослужбовцем, розрахунок середнього заробітку для компенсації за 21 дні невикористаної ним чергової відпустки повинен обчислюватися відповідно до абзацу 3 підпункту 2 Постанови № 100, якою встановлено: У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 160/2867/19 (ЄДРСР № 93119248): Порядком № 100 врегульовані загальні засади алгоритму обчислення середньоденного заробітку та середньої заробітної плати (пункти 2, 8), тоді як Порядком № 260 встановлено особливості обчислення грошового забезпечення для поліцейських. Тобто суди повинні застосовувати відповідні алгоритми, передбачені Порядком № 100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим урахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення поліцейським, визначеного Порядком № 260.

Таким чином, для поліцейських до спірних правовідносин щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки застосовуються правила абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку № 100 у системному зв`язку з абзацом 1 пункту 8 розділу ІV цього ж Порядку.

При цьому, для обчислення розміру грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки середньоденне грошове забезпечення поліцейського визначається діленням його грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (звільнення із служби), на число календарних днів за цей період.

Щодо врахування суми індексації під час обчислення розміру компенсації за невикористану відпустку, колегія суддів зазначає наступне.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 розділу IIІ Порядку № 100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Пунктом 1 Постанови № 988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 988 порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Положеннями Порядку № 260 впорядковано структуру та умови грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначено критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 закріплено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4)премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З огляду на зазначене, правовими нормами спеціального законодавства зокрема Закону № 580-VIII, Постанови № 988 та Порядку № 260 індексацію не зазначено як складову грошового забезпечення поліцейських.

При цьому, за положенням ч.5 ст. 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

З огляду на наведене вбачається, що питання здійснення індексації грошового забезпечення поліцейських врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону № 580-VIII містить відсилку.

Згідно статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-III, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно статті 19 Закону № 2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі і оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно статті 33 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 № 108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 на підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Колегія суддів зазначає, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 580-VIII, Постанови № 988 та Порядку № 260, якими імперативно визначаються види грошового забезпечення, що враховуються до складу місячного грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, натомість яким не врегульовується питання віднесення індексації до вказаних видів грошового забезпечення, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ і Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки.

В іншому випадку, неврахування індексації до складу грошового забезпечення поліцейського, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, призведе до застосування для обчислення знеціненого грошового забезпечення.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку компенсації.

Щодо врахування суми індексації під час обчислення розміру доплати за службу в нічний час колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось, абзацами 1 та 2 пункту 3 розділу IIІ Порядку № 100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Відповідно до підпункту б пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (пункт 4 Порядку №100).

У пункті 5 Порядку №100 закріплено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх постановах, зокрема, від 24 квітня 2020 року в справі №815/5976/14, від 15 жовтня 2020 року в справі №826/5842/15 та інших, про те, що, як випливає з аналізу Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати до її розрахунку не включаються виплати, які мають одноразовий та несистематичний характер.

Відповідно до положень Постанови №988 та Порядку №260, з урахуванням усталеної судової практики, до грошового забезпечення поліцейських, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відповідно до довідки ГУНП в Донецькій області від 9 лютого 2021 року №113 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з січня 2020 року по січень 2021 року та копій розрахункових листів за вересень 2020 року січень 2021 року доплата за службу (роботу) в нічний час щонайменше упродовж вказаного періоду нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця (раз на місяць), тому підстави вважати вказану доплату як таку, що не має постійного характеру, тобто одноразовим видом грошового забезпечення, відсутні.

Отже, компенсація мала розраховуватися відповідачем з урахуванням доплати за службу (роботу) в нічний час.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 30.04.2013 у справі «Тимошенко проти України» (заява № 49872/11) вказав на необхідності дотримання принципу юридичної визначеності, який означає, що застосування національного законодавства має бути передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту «законності», передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (параграф 264).

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 р. у справі № 200/727/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 р. у справі № 200/727/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук