Справа № 380/19182/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 рокусправа № 380/19182/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01.06.2023 № UА209000/2023/800056/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2023/000131.

Ухвалою від 21.08.2023 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 18.10.2023, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 15.11.2023 суд задовольнив клопотання позивача про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 31.01.2024 суд витребував у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні оригінали рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 № 25; договору-заявки від 22.05.2023 № 4; рахунку на оплату № 017548 від 16.05.2023; рахунку на оплату № 017693 від 22.05.2023; довідки про вартість перевезення від 29.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем (Покупець) та Cangnan Hago Textile Co., LTD (Продавець, Китай) 25.03.2023 укладений Контракт № НG2018007-1. Відповідно до п. 4.2 контракту повна вартість товару згідно з цим контрактом становила 29 010 дол. США, а згідно з п. 4.2 цього контракту ціна, кольори пряжі і загальна вартість товару вказувалась в рахунку - фактурі № HG 2018007-1 від 23.03.2023, загальною вагою 22 000 кг, яка в ході погрузки товару зменшилась до 27 500 дол. США, загальною вагою 21 000 кг, що підтверджується специфікацією № 1 від 07.04.2023 до цього контракту, у зв`язку з неможливістю загрузити в контейнер ще 1000 кг, як передбачалось договором. На виконання Контракту та з метою здійснення митного оформлення товарів, представник позивача (декларант) подав митну декларацію, в якій митна вартість товару була визначена за ціною вказаною в контракті та інвойсі (рахунку-фактурі). Однак, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 01.06.2023 № UА209000/2023/800056/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2023/000131. Позивач вважає вказані рішення та картку відмови протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 31.08.202 (вх. № 66709), у якому зазначає, що Львівська митниця встановила невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів. На вимогу декларантом надано: інформацію з мережі інтернет, яка не містить датування, що унеможливлює перевірку її актуальності; експертний висновок про вартісні характеристики товару. В експертному висновку від 30.05.2023 №19-09/480 розрахунок середнього значення товару на кордоні України проведено на основі наданої замовником інформації, а саме контрактної документації та лише довідок про транспортні витрати (не рахунків) з ознаками фіктивності. Митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості. Оскільки митна вартість була визначена Львівською митницею за резервним методом (відповідно до положень статті 64 МКУ), посилання в рішенні на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи відповідає вимогам вказаного нормативного документа. Номер і дата митної декларації в рішенні також вказані.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 19.09.2023 (вх. № 71077), у якому зазначає, що транспортно-перевізними документами підтверджується вартість міжнародного перевезення з місця відвантаження у Китаї до митного поста «Рава-Руська», а також, що страхування вантажу не проводилось.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд заслухав вступну промову представників позивача, представника відповідача, дослідив письмові докази та перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Cangnan Hago Textile Co., LTD (продавець) 23.03.2023 укладений контракт № НG2018007-1, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує наступні товари:

"1.1. Пряжа бавовняно-полієстерова ne 18/1 (митний код 52061200)

2. КІЛЬКІСТЬ ТА ЯКІСТЬ ТОВАРУ

2.1. Товар доставляється згідно проформи інвойс № HG2018007-1 від 23 березня 2023 року.

2.2. На кожну партію товару Продавець складає рахунок-фактуру, який є невід`ємною частиною договору.

2.3. У рахунку-фактурі має бути зазначено:

Асортимент товару;

Кількість і ціна товару на кожну позицію асортименту;

Загальна вартість товару.

Умови та умови оплати."

Повна сума Контракту складає 29010,00 дол. США.

На виконання вимог контракту від 15.02.2017 № 836 згідно з інвойсом від 23.03.2023 № HG2018007-1 продавець відвантажив на адресу покупця товар на загальну суму 29 010,00 доларів США загальною вагою 22 000,00 кг.

При завантаженні товару вагу товару зменшено до 21 000,00 кг, на загальну суму 27 500,40 доларів США, що підтверджується інвойсом від 07.04.2023.

Представник ФОП ОСОБА_1 з метою митного оформлення вказаного товару 29.05.2023 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UА34U8, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації 1. Пряжа однониткова бавовняна з волокон не підданих гребенечесанню, регенерована (відновлена, regeneratedyarn), кручена, пофарбована, різних кольорів: NЕ 18/1 (NM 3071), лінійна щільність близько 295 децитекс, метричний номер 30, вміст - 65% бавовна, 35% поліестер, 875 упаковок. Пряжа не розфасована для роздрібної торгівлі, намотана на картонні конуси (середній діаметр бобіни 22 см, висота 20 см). 2. Місць 875, РК/875, ВВ, 44.

Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UА34U8, як підставу для застосування основного методу було надано наступні документи:

- сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 07.04.2023;

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 07.04.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) HG2018007-1 від 23.03.2023;

- рахунок-фактура (Інвойс) (Commercial invoice) HG2018007-1 від 07.04.2023;

- коносамент (Bill of lading) 177LNCNCN7D716A від 15.04.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note)1140 від 25.05.2023;

- супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 23PL322010NS5X4KM7 від 25.05.2023;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) CCPIT282 23C3303A41 від 10.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 21 від 27.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 22 від 21.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT № 21 від 27.03.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT № 22 від 21.04.2023

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 017548 від 16.05.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 017693 від 22.05.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 25 від 29.05.2023;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 77 від 16.05.2023;

- довідка про транспортні витрати від 22.05.2023 № 633;

- довідка про транспортні витрати від 29.05.2023 б/н;

- специфікація виробника товару Специфікація № 1 від 07.04.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 07.04.2023;

- розрахунок ціни (калькуляція) б/н 07.04.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів HG2018007-1 від 23.03.2023

- договір про надання послуг митного брокера № 37 від 30.04.2015;

- договір (контракт) про перевезення № 1387-T/22 від 22.09.2022;

- договір (контракт) про перевезення № 4 від 22.05.2023;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) від 27.05.2023№ 9967673;

- експортна декларація від 07.04.2023;

- копія митної декларації країни відправлення 18911534 від 11.04.2023.

Відповідач 29.05.023 направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.

У відповідь на запит декларант надав інформацію з мережі інтернет; експертний висновок про вартісні характеристики товару.

Львівська митниця 17.07.2023 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/900162/2.

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив:

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статтей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

В результаті митного контролю за ВМД системою згенеровано ризик щодо можливого заниження митної вартості товару - «Пряжа однониткова бавовняна з волокон не підданих гребенечесанню, регенерована», та необхідності проведення відповідних форм митного контролю, та виявлено, що митне оформлення схожого товару у найближчий час здійснювалося за вартістю, більшою, ніж заявлена декларантом. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB NINGBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. До митного оформлення для підтвердження таких витрат надано рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, у яких відсутні відомості про страхування вантажу, до ввезення на митну територію України, які можливо не додано до митної вартості. Також не надано Заявку згідно договору про перевезення від 22.09.2022 № 1387-Т/22 пункти 2.1- 2.6, яка є невідємною частиною договору і містить відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (характеристики вантажу, вартість, вага, кількість, маршрут, вартість послуг (ставка), перелік послуг). Натомість надано два окремих рахунки з неповними відомостями (відсутнє страхування та загальна вартість витрат), що унеможливлює перевірку правильності нарахування складових митної вартості, відповідно до частини 10 та 21 статті 58 Митного кодексу України. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 №25 та договір-заявка від 22.05.2023 №4 містять печатки та підписи перевізника, які повністю співпадають по їх взаємному розміщенню, що свідчить про можливу фіктивність даних документів. Аналогічна ситуація з рахунками про транспортно-експедиційні послуги від16.05.2023 № 017548 та від 22.05.2023 № 017693, різниця в датах документів 6 днів а розміщення печаток та підписів на обох документах повністю співпадають. В автотранспортній накладній від 25.05.2023 № 1140 у гр. 3 Місце розвантаження вказано Гданськ, Польща, а у гр.4 Місце і дата завантаження вказано Червоноград, Україна. Також відсутні відомості у гр.14 та 21, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та ЗУ Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V. Прайс-лист містить обмежену інформацію про ціну товару лише на дану партію товарів, що не відповідає загальноприйнятому визначенню прайс-листа, оскільки не є пропозицією широкому колу осіб у звичайному ході торгівлі. В наданих розрахунках ціни (калькуляціях) 6 аркушів відомості в графі опису товару ідентичні, а формування цін різне. Відомості щодо якісних характеристик товару (колір, регенерованість) в даних документах відсутні. Також відсутні відомості у рахунку-фактурі від 07.04.2023 № HG2018007-1 проте, що пряжа регенерована, що впливає на якість та відповідно на ціну товару. Такі відомості (регенерована) відсутні у інших товаросупровідних документах: пакувальний лист, рахунок-проформа, специфікація, Т1, сертифікат про походження, експортна декларація. Документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до ч.2 ст.58 МК України з поданих документів не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, а тому, реалізуючи своє право на можливість упевнитися у достовірності та точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів, гарантоване ч.5 ст.54 МК України та статтею 17 Угоди про застосування VII Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1994 року, декларанту було надіслано вимогу про додаткові документи, які останній надав не у повному обсязі.

На вимогу декларантом надано: Інформація з мережі інтернет, яка не містить датування, що унеможливлює перевірку її актуальності; експертний висновок про вартісні характеристики товару. В експертному висновку від 30.05.2023 №19-09/480 розрахунок середнього значення товару на кордоні України проведено на основі наданої замовником інформації, а саме контрактної документації та лише довідок про транспортні витрати (не рахунків з ознаками фіктивності). Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA902020/2022/210994 від 02.01.2023 де рівень митної вартості такого товару становить 1,79 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2023/000131 з причин: "Неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр.12, 43, 44, 45, 46 МД (у зв`язку із прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару). Ст.55,256 МКУ, розділ VII «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631.

Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Подання нової ВМД із змінами у графах 12,43.44,45.46 ВМД відповідно до рішення про визначення митної вартості товару № 209000/2023/800056/2 від 01.06.23. Відповідно до ст.256 МКУ дане рішення може бути оскаржене у порядку встановленому главою 4 МКУ."

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Митного кодексу України ( далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно з матеріалами справи ФОП ОСОБА_1 на підтвердження митної вартості товару надав митному органу документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту, а саме: сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 07.04.2023; пакувальний лист (Packing list) б/н від 07.04.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) HG2018007-1 від 23.03.2023; рахунок-Фактура (Інвойс) (Commercial invoice) HG2018007-1 від 07.04.2023; коносамент (Bill of lading) 177LNCNCN7D716A від 15.04.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note)1140 від 25.05.2023; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 23PL322010NS5X4KM7 від 25.05.2023; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) CCPIT282 23C3303A41 від 10.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 21 від 27.03.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 22 від 21.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT № 21 від 27.03.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT № 22 від 21.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 017548 від 16.05.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 017693 від 22.05.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 25 від 29.05.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 77 від 16.05.2023; довідка про транспортні витратимвід 22.05.2023 № 633; довідка про транспортні витрати від 29.05.2023 б/н; специфікація виробника товару Специфікація № 1 від 07.04.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 07.04.2023; розрахунок ціни (калькуляція) б/н 07.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів HG2018007-1 від 23.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 37 від 30.04.2015; договір (контракт) про перевезення 1387-T/22 від 22.09.2022; договір (контракт) про перевезення № 4 від 22.05.2023; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) від 27.05.2023№ 9967673; інші некласифіковані документи Експортна декларація від 07.04.2023; копія митної декларації країни відправлення 18911534 від 11.04.2023.

У подальшому, з метою митного оформлення пропуску товарів позивачем митному органу було надано інформацію з мережі Інтернет; експертний висновок про вартісні характеристики товару.

Щодо посилань відповідача в оскарженому рішенні на те, що рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 № 25 та договір-заявка від 22.05.2023 № 4 містять печатки та підписи перевізника, які повністю співпадають по їх взаємному розміщенню, що свідчить про можливу фіктивність даних документів. Аналогічна ситуація з рахунками про транспортно-експедиційні послуги від 16.05.2023 № 017548 та від 22.05.2023 № 017693, різниця в датах документів 6 днів а розміщення печаток та підписів на обох документах повністю співпадають, суд зазначає таке.

Як вказують сторони у заявах по суті справи митні декларації та подані до неї документи подавалися в електронній формі, зокрема, були відскановані і додані до ЕМД.

Позивач та представник позивача зазначили, що декларантом долучено до митної декларації відскановані копії рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 № 25; договору-заявки від 22.05.2023 № 4; рахунку на оплату № 017548 від 16.05.2023; рахунку на оплату № 017693 від 22.05.2023; довідки про вартість перевезення від 29.05.2023, замість її оригіналу.

Суд витребував у позивача для огляду в судовому засіданні оригінали рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 № 25; договору-заявки від 22.05.2023 № 4; рахунку на оплату № 017548 від 16.05.2023; рахунку на оплату № 017693 від 22.05.2023; довідки про вартість перевезення від 29.05.2023.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, 20.03.2024, копії документів про перевезення, які митний брокер подавав до митного оформлення у електронному вигляді, позивач отримав від перевізника електронною поштою, а оригінали зазначених документів позивач отримав від перевізника поштовою кореспонденцією згодом, вже після митного оформлення.

Відтак суд надає оцінку тим документам, які були подані до ЕМД.

Суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Між тим, Львівська митниця зазначає, що у копіях вказаних документів, які містять печатки та підписи перевізника, які повністю співпадають по їх взаємному розміщенню, то суб`єкту владних повноважень не достатньо лише вказати на них, а необхідно пояснити зв`язок з наявністю обґрунтованих сумнівів в митній вартості товару.

Однак, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів про підробку, фіктивність рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 № 25; договору-заявки від 22.05.2023 № 4; рахунку на оплату № 017548 від 16.05.2023; рахунку на оплату № 017693 від 22.05.2023; довідки про вартість перевезення від 29.05.2023, тобто сумніви митниці є лише припущеннями.

Суд вважає, що у даному випадку недоліки, зазначені митним органом, зводяться до надмірного формалізму зі сторони митного органу, оскільки заявлені ним припущення про можливу фіктивність даних документів жодним чином не спростовують числові значення, які використовуються при обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення.

Щодо посилань відповідача в оскарженому рішенні на те, що до митного оформлення для підтвердження таких витрат надано рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, у яких відсутні відомості про страхування вантажу, до ввезення на митну територію України, які можливо не додано до митної вартості, суд зазначає таке.

На підтвердження витрат на перевезення товару позивач надав договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 22.09.2022 № 1387-Т/22, який укладений між позивачем та Експедитором (ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК»).

Згідно з умовами вказаного договору клієнт доручає, а експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великогабаритних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для доставки вантажу.

Конкретний перелік послуг та інформація про них, в тому числі і на перевантаження товару зазначається у актах наданих послуг від 26.05.2023 № 017548 та № 017693.

Також позивач для підтвердження витрат на перевезення надав відповідачу довідку від Експедитора про транспортні витрати від 22.05.2023 вих № 633, яка також підтверджує понесені витрати на доставку вантажу та містили чітку деталізацію таких послуг.

При цьому, суд зазначає, що до митного оформлення подана довідка про вартість перевезення від 22.05.2023 (вказана у переліку документів у картці відмови відповідача), в якій в довільній формі, але чітко зазначено завантаження відбулось за рахунок відправника. Страхування вантажу не проводилось.

Щодо тверджень відповідача "… не надано Заявку згідно договору про перевезення від 22.09.2022 № 1387-Т/22 пункти 2.1- 2.6, яка є невідємною частиною договору і містить відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до оцінюваних товарів (характеристики вантажу, вартість, вага, кількість, маршрут, вартість послуг (ставка), перелік послуг), суд зазначає таке.

Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, заявка до договру не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Така заявка не має вплив на числові визначення митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору.

Щодо посилань відповідача в оскарженому рішенні на те, що у автотранспортній накладній від 25.05.2023 № 1140 у гр. 3 місце розвантаження вказано Гданськ, Польща, а у гр. 4 місце і дата завантаження вказано Червоноград, Україна. Також відсутні відомості у гр. 14 та 21, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) вантажна накладна містить такі дані: а) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; с) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; е) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; д) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно з положеннями Конвенції.

За потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: а) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; с) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; е) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; д) перелік документів, переданих перевізнику.

Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.

Суд зазначає, що Графі 21 CMR наявна інформація щодо дати видачі.

При цьому, незаповнення граф 14, 21 жодним чином не впливає на визначення митної вартості такого товару.

Окрім того, дані твердження про порушення, на думку відповідача, заповнення CMR не свідчать про наявність у поданих до митного контролю документах розбіжностей, адже розбіжність повинна бути між декількома документами, чи про наявність у цих документах ознак підробки. Також не вказано, яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних CMR, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Щодо посилань відповідача про те, що прайс-лист містить обмежену інформацію про ціну товару лише на дану партію товарів, що не відповідає загальноприйнятому визначенню прайс-листа, оскільки не є пропозицією широкому колу осіб у звичайному ході торгівлі, суд зазначає таке.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 18.01.2018 у справі № К/9901/2542/18: «До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити відомості щодо вартості товару.

Суд зазначає, що дане зауваження також є формальним та не містить роз`яснення чому без його усунення заявлена митна вартість не може бути визнана і як саме даний недолік впливає на неможливість застосування основного методу визначення митної вартості розмитнюваного товару.

Відповідачем у рішенні не зазначено як саме дана обставина впливає на неможливість розмитнення товару за ціною контракту.

Більш того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару.

Також, суд зауважує, що калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми розрахунку ціни (калькуляції).

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності, наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання, чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Калькуляція це документ, який складається постачальником, і позивач не має впливу на його зміст. Тобто, постачальник самостійно вирішує, які саме витрати включити до калькуляції, виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою товару позивачу.

Крім того калькуляція виробництва не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не впливає на визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Верховного суду від 05.11.2019 справа №820/2147/16; від 27.06.2019 справа №840/3083/18.

Так, згідно з контрактом від 23.03.2023 № НG2018007-1 1.1 позивачем придбано товар за назвою Пряжа бавовняно-полієстерова ne 18/1 (митний код 52061200), а в свою чергу саме ця назва зазначена в усіх товаросупровідних документах.

Натомість, відповідачем не доведено, яким чином відсутність відомості "регенерована" в товаросупровідних документах, за наявності в них назви товару з митним кодом, має вплив на заявлену декларантом митну вартість.

З цих підстав, суд відхиляє доводи відповідача про не зазначення відомостей "регенерована" в товаросупровідних документах.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту.

У той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Відповідно до оскаржених рішень митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі митної декларації МД № UA902020/2022/210994 від 02.01.2023.

Проте в оскарженому рішенні відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру та дати взятої за основу митної декларації.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

А тому, як наслідок, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 01.06.2023 № UА209000/2023/800056/2 про коригування митної вартості.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209160/2023/000131.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2147,20 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.04.2024.

Суддя Кедик М.В.