Справа № 643/3373/24
Суддя: Новіченко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/3373/24
Провадження № 2-а/643/39/24
УХВАЛА

11.04.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції України

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції України (далі - відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, з вищевказаної норми процесуального права слідує, що позови можуть пред`явлені саме за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем проживання та перебування фізичної особи, а не за фактичним місцем її проживання.

У позовній заяві позивач посилається на те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте доказів на підтвердження того, що позивач зареєстрований за вищевказаною адресою у Салтівському районі м. Харкова до позовної заяви додано не було.

При цьому, відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.04.2024 відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 в реєстрі відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 171 КАС України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 536705 від 10.04.2024 року останньою відомою адресою реєстрації позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_2 , знятий з реєстрації - 25.07.2016 року.

Водночас, адресою місцезнаходження відповідача є: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Солом`янського районного суду м. Києва.

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач має зареєстроване місце проживання на території Салтівського району м. Харкова, цей позов має розглядатися судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, поданий ОСОБА_1 адміністративний позов не належить до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 2 ст.30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З огляду на викладене, встановивши, що Московський районний суд м. Харкова не є належним судом, уповноваженим законом згідно правил територіальної підсудності на розгляд даної справи, то остання має бути спрямована для розгляду до суду за належною територіальною юрисдикцією (підсудністю), тобто до Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 25, 29, 30 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передати за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.04.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко