Справа № 400/1310/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

09 квітня 2024 р. № 400/1310/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши клопотання про залишення без розгляду

позовної заявиОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач) подала до суду клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 (далі позивач) без розгляду.

На обґрунтування клопотання відповідач посилається на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

До клопотання доданий доказ його направлення позивачу (а. с. 52).

Розглядаючи клопотання, суд виходить з такого.

Позивач у позовній заяві просить:

« 1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо непроведения ОСОБА_2 нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.02.2022 року 4 463,15 три, щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_2 нарахування та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.02.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзаців З, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078».

Ухвалою від 19.02.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Частини третя і п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону належить керуватися з питання перевірки дотримання строку звернення до адміністративного суду, суд керується правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22.

Верховний Суд виснував, що положення статті 233 Кодексу законів про працю України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Разом з тим, Верховний Суд суд наголосив, що відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.04.2023.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Тобто право на звернення до суду із позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19.07.2022) не обмежувалося будь-яким строком.

Постановою від 27.06.2023 № 651 Кабінет Міністрів України скасував з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, з 01.07.2023 почався відлік 3-місячного строку звернення до суду з позовними заявами (у спорах, пов`язаних з порушенням законодавства про оплату праці).

30.09.2023 відповідний строк закінчився.

Позовна заява подана 07.02.2024 (дата направлення позовної заяви до суду поштою), тобто з пропуском 3-місячного строку звернення до суду з позовом.

Зазначені висновки суду відповідають також правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23, в якій Верховний Суд виснував: «З огляду на наведене, суд апеляційної інстанцій дійшов помилкового висновку, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), оскільки право позивача на звернення до суду із цим позовом, відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), не обмежене будь-яким строком, а ураховуючи, що станом на час звернення позивача до суду діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), не підлягає застосуванню, оскільки такий продовжено на строк дії карантину, який закінчився 30.06.2023».

Суд звертає увагу, що у справі № 160/5468/23 звернення до суду відбулося 21.03.2023, тобто під час дії карантину.

Отже, звернення до суду у відповідній категорії справ вважається своєчасним, якщо позивач звернувся до суду протягом 3-х місяців після закінчення карантину (тобто протягом 3-х місяців з початку застосування частин першої, другої статті 233 КЗпП України в редакції з 19.07.2022).

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

До позовної заяви додана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому позивач зазначає, що строк звернення до суду не обмежується. Позивач вказує, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивач посилається на те, що право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19.07.2022) не обмежене будь-яким строком, а враховуючи, що станом на час звернення позивача до суду діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк визначений частиною другою етапі 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, не підлягає застосуванню, оскільки такий продовжено на строк дії карантину, який діяв до 30.06.2023.

Тобто в заяві фактично наведені аргументи щодо того, чому строк звернення до суду не є пропущеним до 30.06.2022. Суд погоджується з таким аргументом, про що зазначив вище. Але з 01.07.2023 почав перебіг 3-місячний строк звернення до адміністративного суду, про що також вказано вище. Позовна заява подана до суду поштою 07.02.2024, тобто з пропуском 3-місячного строку. У заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від позивача і перешкодили позивачу звернутися до суду у 3-місячний строк з 01.07.2023, тобто в період з 01.07.2023 до 30.09.2023.

У заяві взагалі не зазначено як таких причин (фактичних обставин) пропуску строку звернення до суду. Зазначена заява містить лише доводи щодо незастосування такого строку.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд не має підстав визнавати поважними підстави, вказані в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Отже, клопотання відповідача належить задовольнити, а позовну заяву - залишити без розгляду.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 задовольнити.

2. Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна