Справа № 280/788/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 квітня 2024 року Справа № 280/788/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом - ОСОБА_1

до - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання рішення та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним рішення № 76 від 21.11.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 19.09.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.01.2001 по 31.12.2001 за професією травильник, зайнятий на травлені металу у розчинах, що містять шкідливі речовини 1 - 2 класу небезпеки в Публічному акціонерному товаристві "Запорізький сталепрокатний завод" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 19.09.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі №280/3636/22 відповідач повторно розглянув заяву позивача від 19.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але знову відмовив у призначенні зазначеної пенсії, оскільки позивачу не зараховано до пільгового стажу роботи період відпустки без збереження заробітньої плати у кількості 24 дні в 2001 році. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

07 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/788/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

04.11.2021 ОСОБА_1 , у віці 54 роки, звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, за результатом розгляду якої було прийнято рішення № 76 від 09.11.2021 про відмову в призначенні пенсії, з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу.

Не погодившись за рішенням відповідача, позивач звернулась до суду для захисту своїх прав.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі №280/3636/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення та дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 76 від 09.11.2021 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2021, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Зазначене рішення набрало законної сили 16 серпня 2023 року.

На виконання рішення від 13.06.2023 у справі №280/3636/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянуто заяву позивача від 04.11.2021 та ухвалено рішення № 76 від 21.11.2023 про відмову у призначенні пенсії. Зазначено, що ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 в 2001 році у кількості 24 дні (відпустка без збереження заробітньої плати), оскільки можливе зарахування до пільгового стажу роботи не більше 30 календарних днів на рік (відповідно до довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019 надавалась відпустка без збереження заробітньої плати в 2001 році - 54 дні). Враховуючи викладене, принято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п.1 частини другої ст. 114 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу роботи (4 роки).

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ був введений в дію з 01.01.1992 в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, а з 01.04.1992 в повному обсязі.

01.01.2004 набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.10.2017 Верховною Радою України ухвалено Закон України № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини 2 статті 14 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам».

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

У період з 01.11.2000 по 12.11.2004 позивач виконувала роботи зі шкідливими умовами: травлення, нейтралізація посудних виробів складної конфігурації і великого габариту під емалювання, складення травильних розчинів, відбір проб розчинів і передача їх в лабораторію для аналізу, за професією травильник, зайнятий на травленні металу у розчинах, що містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки, що передбачена Списком № 1, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 9(3468)-д від 04.02.2019, № 7(3468)-д від 04.02.2019, № 259(3468)-д від 19.12.2017, № 15/1198 від 10.06.2013.

Спірним періодом пільгового стажу роботи позивача є відпустка без збереження заробітньої плати у кількості 24 дні. Відповідно до довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019 позивачу надавалась відпустка без збереження заробітньої плати в 2001 році - 54 дні.

За змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 22 травня 2018 року у справі № 607/6447/17-а.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи позивача період відпустки без збереження заробітньої плати у 2001 році.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на час звернення до відповідача із заявою від 19.09.2021 про призначення їй пенсії мала необхідний стаж роботи та вік, що давали їй право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За сукупністю встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Запорізькій області № 76 від 21.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки відповідач фактично проігнорував викладенні в рішенні суду від 13.06.2023 у справі №280/3636/22 правові висновки щодо наявності у позивача всіх підстав для призначення їй пенсії за віком відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» тому суд, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.09.2021.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, згідно квитанції № 7698 - 2556 - 4304 - 1393 від 15.01.2024.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 - Б, ) про визнання рішення та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 76 від 21.11.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період відпустки без збереження заробітньої плати в 2001 році у кількості 54 днів відповідно довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019, виданої Публічним акціонерним товариством "Запорізький сталепрокатний завод".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.09.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 10 квітня 2024 року.

Суддя Сацький Р.В.