Справа № 200/7174/23
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Справа№200/7174/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (відповідач 1) і Військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу, повернення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та притягнуто його, як колишнього начальника зв`язку - командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 , до матеріальної відповідальності на суму 263671,47 грн.;

- повернути стягнуті з нього кошти у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних», про що видати відповідний наказ.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що з 26.06.2020 по 07.04.2023 проходив військову службу на посадах начальника зв`язку - командира взводу управління, командира радіозв`язку роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.03.2023 № 379 «Про призначення службового розслідування за фактом чисельних нестач та недоліків, які були виявлені при прийомі посади начальника зв`язку артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 », помічником начальника відділення бойової підготовки Військової частини НОМЕР_2 було проведено службове розслідування, за результатами якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та притягнуто як колишнього начальника зв`язку - командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 до матеріальної відповідальності на суму 263671,47 грн.

Позивач вважає вищезазначений наказ протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки не має жодного відношення до виявленої нестачі і з підстав порушення відповідачем під час проведення службового розслідування вимог Порядку № 608.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року до участі у даній справі у якості другого відповідача залучено Військову частину НОМЕР_4 .

Відповідачі відзивів на позов до суду не подали.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі воєнний стан триває.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється поза межами строку, визначеного ст. 158 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно наказу Міністра оборони України від 26 червня 2020 року № 282 позивачу після закінчення у червні 2020 року Військового інституту телекомунікацій та інформації імені Героїв Крут присвоєно військове звання «лейтенант» та призначено начальником зв`язку командиром взводу управління командира артилерійського дивізіону НОМЕР_6 окремої артилерійської бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30 червня 2022 року № 165 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника зв`язку командира взводу управління командира 3 артилерійського дивізіону, поставлено на продовольче забезпечення, прийнято вважати таким, що прибув до району виконання завдань для виконання службових (бойових) завдань з пункту постійної дислокації.

Наказом командувача Військ оперативного командування від 17.03.2023 № 116 (по особовому складу) позивача призначено на посаду командира мінометної батареї механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_4 , а наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.04.2023 № 97 його виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 і він вважається таким, що справи і посаду здав та вибув до нового місця служби.

06 квітня 2023 року командиром Військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних», згідно якого, відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.03.2023 № 379 «Про призначення службового розслідування за фактом чисельних нестач та недоліків, які були виявлені при прийомі посади начальника зв`язку - командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 », помічником начальника відділення бойової підготовки Військової частини НОМЕР_2 було проведене службове розслідування з метою уточнення причин та обставин, що призвели до чисельних нестач та недоліків, які були виявлені при прийомі посади начальника зв`язку командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону військової частини.

Зазначено, що на підставі рапорту полковника ОСОБА_2 , т.в.о. командира 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 від 17.03.2023 вх.№ 3868 стало відомо, що під час приймання посади та справ начальника зв`язку - командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 було встановлено чисельні недоліки та нестачі.

В ході проведення службового розслідування, внаслідок прийому та передачі посади начальника зв`язку - командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 , встановлено недоліки згідно акту прийому-здачі посади.

Зазначено, що в результаті неналежного виконання службовою особою Військової частини НОМЕР_2 посадових обов`язків, а саме діями старшого лейтенанта ОСОБА_1 було завдано збитки державі на суму 263671,47 грн. з власної необережності.

На підставі зазначеного вбачається вчинення дисциплінарного правопорушення та шкода, завдана державі, яка виникла за час перебування на посаді старшим лейтенантом ОСОБА_1 , та порушення вимог статей 16 та 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Згідно зазначеного наказу, за невиконання вимог статей 16, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких командир взводу в мирний і воєнний час відповідає за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана», а також притягнуто до матеріальної відповідальності на суму 263671,47 грн. і позбавлено премії за квітень 2023 року.

Позивач вважає наказ, яким його притягнуто до вказаної вище відповідальності, протиправним і таким, що порушує його права та інтереси, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин і розгляду даної справи в Україні триває воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України і Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Правовідносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2232-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами 2 і 4 названої правової норми передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються Законом України № 2232-ХІІ та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах встановлені Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 9 Закону України № 548-XIV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 розділу І Закону України № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст. 16 Закону України № 548-XIV).

Статтею 17 цього Закону визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

За приписами статей 26, 27 розділу І Закону України № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-XIV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту ЗСУ усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі - Закон №160-ІХ) визначено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Статтею 3 Закону № 160-ІХ визначено підстави та умови притягнення до матеріальної відповідальності.

1. Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

2. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

3. Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

4. Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Статтею 9 Закону № 160-ІХ визначені обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

1. Завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

2. Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи.

3. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Таким чином, підставами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної і матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну державі, є встановлення його винної протиправної поведінки з обов`язковим визначенням ступеню її суспільної небезпечності, обставин заподіяння шкоди та причинного зв`язку такої поведінки з настанням шкоди, а також дотримання встановленого порядку проведення відповідного службового розслідування.

Разом з тим, відповідно до статті 85 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту ЗСУ, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 608 від 21 листопада 2017 року (далі - Порядок № 608).

Пунктом 1 розділу V цього Порядку визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (пункт 3 розділу V Порядку № 608).

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Пунктом 2 розділу VI Порядку № 608 встановлено, що дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Варто зауважити, що як вбачається зі змісту акту службового розслідування і спірного наказу, в результаті неналежного виконання службовою особою Військової частини НОМЕР_2 посадових обов`язків, а саме діями старшого лейтенанта ОСОБА_1 , було завдано збитків державі на суму 263671,47 грн. з власної необережності.

Проте, на переконання суду, ці висновки зроблені без фактичної перевірки всіх обставин спричинення матеріальної шкоди та наявності умисних винних неправомірних дій позивача у зв`язку з цим.

Як встановлено судом в ході розгляду справи і підтверджується матеріалами справи, службовими особами Військової частини НОМЕР_2 під час проведення службового розслідування не встановлені та не доведені умови притягнення позивача до дисциплінарної і матеріальної відповідальності, передбачені ст. 3 Закону № 160-ІХ, такі як обставини спричинення матеріальної шкоди; протиправна поведінка у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою; вина в завданні шкоди. Крім того, відповідачем 1 порушені вимоги п. 3 розділу IV Порядку № 608, оскільки позивач не був ознайомлений з наявними у нього правами і обов`язками та актом службового розслідування.

Крім того, доказів доведення до позивача спірного наказу (витягу з нього) про притягнення до відповідальності у частині, що його стосується, відповідачем до суду не надано.

Отже, під час проведення службового розслідування відповідачем 1 не встановлено, за наявності яких обставин та умисних неправомірних дій позивача була спричинена матеріальна шкода, наявність якої стала підставою для призначення і проведення службового розслідування щодо нього.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, досліджуючи питання притягнення особи до відповідальності, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у вчиненні порушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Такий висновок випливає з правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17, від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16- а, від 15 травня 2019 у справі № 537/2088/17, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для врахування при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, навіть при визнанні особою провини у вчиненні певного протиправного діяння, обов`язок доказування правомірності накладення стягнення, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Водночас відповідачем 1 не доведено зазначеного в межах досліджуваних правовідносин.

Тому, на переконання суду, висновок відповідача 1 про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної і матеріальної відповідальності є безпідставним.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправним і скасування спірного наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» підлягають задоволенню.

Що стосується іншої частини позовних вимог, варто зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону № 160-ІХ у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

Як вже зазначалось судом, на теперішній час позивач проходить військову службу і знаходиться на матеріальному забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_4 .

Як вбачається з довідки від 03.03.2024 № 139, виданої вказаною Військовою частиною, нею прийнято до виконання наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» в частині стягнення з позивача заборгованості по збиткам державі у сумі, що визначена в ньому. На час розгляду справи з грошового забезпечення позивача щомісячно здійснюється утримання коштів у певному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування наказу про притягнення позивача, зокрема, до матеріальної відповідальності, позовні вимоги про повернення коштів, які були стягнуті з позивача, підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача 2 видати наказ про повернення ОСОБА_1 коштів, стягнутих з нього у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних».

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_7 від 01 вересня 2022 року позивач є учасником бойових дій, а, отже, в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) і Військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування наказу, повернення коштів, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 № 466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних», яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та притягнуто до матеріальної відповідальності на суму 263671,47 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) видати наказ про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) коштів, стягнутих з нього у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 06.04.2023 №466 «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Ушенко