Справа № 320/38386/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Будпостач» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Будпостач» звернулося до суду з позовом до Черкаської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 11.10.2023 №UA902080/2023/00003/2 про коригування митної вартості товарів.

Позов мотивовано тим, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару позивач надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 55 та частиною другою статті 263 Митного кодексу України, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ40ДЕ №23UA47U0 від 11.10.2023.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Черкаська митниця звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 12 грудня 2023 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що в наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів, та що підтверджують числові значення всіх обов`язквоих складових митної вартості товарів, повноту їх додавання до ціни товару, тим самим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Декларантом не усунуто наявні обставини, які унеможливлюють визначення митної вартості за основним методом.

Додатково зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом належним чином не враховано надані митницею докази правомірності дій відповідача, а також не надано належну правову оцінку діям позивача в спірних правовідносинах, що вказує на неповноту та необ`єктивність судового розгляду та порушення норм процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 та від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від Приватного підприємства «Будпостач» 01.03.2024 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтування, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.06.2018 між компанією HEBEI JIANGO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD., (Китай) (далі - продавець), та позивачем (покупець) укладено контракт №1055, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає та оплачує з доставкою на територію України морським транспортом (доставка на умовах FOB згідно правил INCOTERMS, 2010), товари (будівельні та оздоблювальні матеріали, сітка зі скловолокна) у відповідності з проформа-інвойсом, які оформлюються на кожну партію товару та визначають асортимент, кількість, загальну вартість товару, строк поставки та порядок платежів.

Компанією HEBEI JIANGO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD., (Китай) 19 квітня 2023 року надіслано позивачу комерційну пропозицію відповідно до контракту №1055 від 08.06.2018 щодо цін на склосітку загальною вартістю 81604,61 доларів США за 14656 рулонів скло сітки по ціні 5,568 доларів США за рулон.

Продавець 10 травня 2023 року виставив позивачу проформу-інвойс №JA20220505 на суму 1981440,00 доларів США, з яких, зокрема, 120000 рулонів по ціні 5,568 доларів США за рулон. У умовах проформи-інвойсу вказано, що портом завантаження є XINGANG, Китай або будь-який інший порт Китаю. Порт розвантаження - Гданськ, Польща або будь-який інший порт Польщі. Умови оплати: передплата відповідно до контракту №1055 від 08.06.2018. Умови поставки: FOB XINGANG, Китай або будь-який інший порт Китаю відповідно до Інкотермс-2010. Термін поставки - червень-жовтень 2023.

Позивач 28 червня 2023 року перерахував на користь продавця 89410,94 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №101.

Продавець 13 липня 2023 року виставив позивачу проформу-інвойс №JA230713 на суму 81604,61 грн доларів США на поставку 14656 рулонів склосітки по ціні 5,568 доларів США за рулон. У умовах проформи-інвойсу вказано, що портом завантаження є XINGANG, Китай або будь-який інший порт Китаю. Порт розвантаження - Гданськ, Польща або будь-який інший порт Польщі. Умови оплати: передплата відповідно до контракту №1055 від 08.06.2018. Умови поставки: FOB XINGANG, Китай або будь-який інший порт Китаю відповідно до Інкотермс-2010.

Продавцем передано товар перевізнику відповідно до коносаменту від 20.07.2023 №228869038.

Позивач 14 серпня 2023 року перерахував на користь продавця 73531,01 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №192, виданого позивачем на виконання умов контракту №1055 від 08.06.2018.

Загальна сума перерахованих коштів склала 154941,95 доларів США.На придбаний товар наявний сертифікат походження №С50058.

З метою здійснення перевезення товарів в Україну позивачем укладено з компанією Maersk A/S (Данія) як з перевізником договір від 14.02.2022 року №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

На підтвердження витрат транспортування товарів та включення вартості таких послуг до митної вартості позивачу надані рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна ЛТД» від 08.09.2023 №, компанією Maersk A/S (Данія) виписано інвойси №№ та . ТОВ «Мерск Україна ЛТД» для підтвердження витрат на транспортування товарів надано довідку від 13.09.2023 №26 на суму 174493,96 грн та 7391,96 доларів США за територією України.

Позивач 09 жовтня 2023 року платіжною інструкцією в іноземній валюті №264 здійснив оплату ТОВ «Мерск Україна ЛТД» за надані послуги у розмірі 174493,96 грн.

Відповідно до товарно-транспортних накладних CMR від 10.10.2023 №№ 0931, 1270, 3020, 3038, 4049 товари доставлені з м. Тернопіль до Черкаської митниці.

Позивачем 11 жовтня 2023 року подано до оформлення відповідачу ЕМД №23UA4U6 для митного оформлення товарів, у графі 31 зазначено "сітка зі скловолокна з механічно зв`язаного текстилю в рулонах висотою 1м, прозорі тканини завширшки більш як 30см; склосітка 160 г/м2 помаранчева, 5х5 мм, 1*50м рулон, WORK'S - 25656 рулонів. Застосовується для армування поверхонь під час штукатурних робіт в будівництві. Виробник - HEBEI JIANGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD" загальною вартістю 81604,61 доларів США. Поставка відбувалася на умовах FOB CN XINGANG.

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу подані: контракт від 08.06.2018 №1055; прайс лист від 19.04.2023; комерційну пропозицію б/н від 19.04.2023; комерційний інвойс від 13.07.2023 №JA230713; митна декларація Китаю від 17.07.2023 №00180729; сертифікат походження товару від 22.08.2023 №С50058; платіжна інструкція в іноземній валюті від 28.06.2023 №101; платіжна інструкція в іноземній валюті від 14.08.2023 №192; висновок про вартісні характеристики товарів від 22.11.2022 №094; коносамент від 20.07.2023 №228869038; договір транспортного експедирування з компанією Maersk A/S (Данія) від 24.02.2020 №UA00072711; договір від 14.02.2022 №UA00072649; рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна» від 08.09.2023 №565257621 на оплату експедиторських послуг; інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 08.09.2023 №; інвойс компанії Maersk A/S (Данія)від 08.09.2023 №; довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспорті витрати від 13.09.2023 №26; залізнична накладна УМВС від 27.09.2023 №04650; транзитна декларація форми Т1 від 18.09.2023 №23PL322080NS65REH4; транзитна декларація форми Т1 від 18.09.2023 №23PL322080NS65REМ3; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65ХРR5; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65XQR4; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65XQU9; платіжна інструкція від 09.10.2023 №264 про оплату транспортних послуг; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №0931; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №1270; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №3020; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №3038; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №4049; декларація митної вартості товарів; відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів - видаткові накладні; технічні дані від 11.10.2023 та від 27.10.2023 на товари.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації ІМ40ДЕ №23UA4U6 від 11.10.2023 митної вартості товарів, митний орган направив позивачеві електронне повідомлення, у якому зазначив, що подані до митного оформлення документи містять неточності.

Посилаючись на положення частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, митний орган витребував від позивача наступні додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з із виконанням умов договору (контракту); виписки з банківської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Листом від 11.10.2023 року ПП «Будпостач» зазначило, що немає можливості надати інші документи.

Черкаською митницею прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 11.10.2023 №UA902080/2023/000023/2, згідно з яким відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості товарів, заявлену позивачем митну вартість товару в митній декларації ІМ40ДЕ №23UA4U6 від 11.10.2023 скоригував із 93776,47 доларів США до рівня 115356,70 доларів США.

Обґрунтовуючи підстави неприйняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 спірного рішення зазначив, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складової митної вартості:

- в рахунку від 08.09.2023 № від імені MAERSK A/S заявлені відомості «Documental free» та «Terminal Handling Service», що є відомостями на обробку товарів;

- в наданих до митного оформлення рахунках від 08.09.2023 №, № та № відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження - митницею встановлено відсутність у графі 21 ДМВ до митної декларації про вартість витрат на "навантаження, вивантаження, обробку", тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені;

- в рахунках від 08.09.2023 № та № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 11.10.2023 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданого рахунку;

- подані до митного оформлення банківські платіжні документи від 28.06.2023 №101 та від 14.08.2023 №192 у графі "призначення платежу" мають посилання лише на зовнішньоекономічний договір. Таким чином не вдається ідентифікувати оплату за товар з даною поставкою;

- наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики від 22.11.2022 №094 стосується товару, що постачався за інвойсом від 19.07.2022 №JA220719, в даний момент поставка товару здійснюється за інвойсом від 13.07.2023 №JA230713, по даній причині висновок не може бути врахований при даному митному оформленні;

- відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу зазначено, що товар постачається на умовах FOB, а тому покупець повинен нести всі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару з моменту передачі товару через поручні судна в обумовленому порту відвантаження. Проте позивачем не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації від імпортера щодо відсутності такого;

- до митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 17.07.2023 №00180729 без перекладу, що унеможливило ідентифікацію зазначених у ній відомостей із задекларованими даними.

У спірному рішенні зазначено про витребування у декларанта додаткових документів, які не були надані ним.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю в декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно з положеннями глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником, для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару №1 визначено на рівні 1,07 доларів США за МД №UA100330/2023/027433 від 02.09.2023.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902080/2023/000078.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною першою статті 318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами п.п. 23-24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Положеннями статей 49, 50 Митного кодексу України закріплено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно частин першої, другої статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

В силу вимог частин першої, другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Нормами частини третьої статті 53 Митного кодексу України закріплено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За приписами частин першої та другої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно вимог статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11 жовтня 2023 року подано до оформлення відповідачу митну декларацію №23UA4U6 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту).

На підтвердження митної вартості товару відповідачу надані наступні документи: контракт від 08.06.2018 №1055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD. (Китай) з додатками; прайс-лист продавця від 19.04.2023 щодо ціни товару; комерційну пропозицію від 19.04.2023; комерційний інвойс від 13.07.2023 №JA230713; митна декларацію Китаю від 17.07.2023 №00180729; сертифікат походження товару від 22.08.2023 №С50058; платіжна інструкція в іноземній валюті від 28.06.2023 №101; платіжна інструкція в іноземній валюті від 14.08.2023 №192; висновок про вартісні характеристики товарів від 22.11.2022 №094; коносамент від 20.07.2023 №228869038; договір транспортного експедирування з компанією Maersk A/S (Данія) від 24.02.2020 №UA00072711; договір від 14.02.2022 №UA00072649; рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна» від 08.09.2023 №565257621 на оплату експедиторських послуг; інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 08.09.2023 №; інвойс компанії Maersk A/S (Данія)від 08.09.2023 №; довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспорті витрати від 13.09.2023 №26; залізнична накладна УМВС від 27.09.2023 №04650; транзитна декларація форми Т1 від 18.09.2023 №23PL322080NS65REH4; транзитна декларація форми Т1 від 18.09.2023 №23PL322080NS65REМ3; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65ХРR5; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65XQR4; транзитна декларація форми Т1 від 20.09.2023 №23PL322080NS65XQU9; платіжна інструкція від 09.10.2023 №264 про оплату транспортних послуг; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №0931; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №1270; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №3020; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №3038; товарно-транспортна накладна CMR від 10.10.2023 №4049; декларація митної вартості товарів; відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів - видаткові накладні; технічні дані від 11.10.2023 та від 27.10.2023 на товари.

Разом з тим, Черкаською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.10.2023 №UA902080/2023/000023/2, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом.

Як встановлено судом, у позові позивач посилається на ті обставини, що відповідач протиправно зобов`язав декларанта надати додаткові документи за відсутності підстав, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, а тому протиправно вчинив наступні дії, направлені на прийняття рішення про коригування митної вартості.

За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як стверджує позивач, у електронному повідомленні від 11.10.2023 № 975400, як і в рішенні про коригування митної вартості, відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, отже протиправно витребував додаткові документи, а тому в митниці відсутнє право вчиняти наступні дії, спрямовані на коригування митної вартості товарів.

В порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до п.5 статті 54, п. 1,4 статті 337, 320 Митного кодексу України відповідач прийшов до висновку, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості.

Як вбачається зі змісту гр. 33 оскаржуваного рішення, митний орган дійшов до висновку, що:

- в рахунку від 08.09.2023 № від імені MAERSK A/S заявлені відомості «Documental free» та «Terminal Handling Service», що є відомостями на обробку товарів;

- в наданих до митного оформлення рахунках від 08.09.2023 №, № та № відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження - митницею встановлено відсутність у графі 21 ДМВ до митної декларації про вартість витрат на "навантаження, вивантаження, обробку", тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені;

- в рахунках від 08.09.2023 № та № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 11.10.2023 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданого рахунку;

- подані до митного оформлення банківські платіжні документи від 28.06.2023 №101 та від 14.08.2023 №192 у графі "призначення платежу" мають посилання лише на зовнішньоекономічний договір. Таким чином не вдається ідентифікувати оплату за товар з даною поставкою;

- наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики від 22.11.2022 №094 стосується товару, що постачався за інвойсом від 19.07.2022 №JA220719, в даний момент поставка товару здійснюється за інвойсом від 13.07.2023 №JA230713, по даній причині висновок не може бути врахований при даному митному оформленні;

- відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу зазначено, що товар постачається на умовах FOB, а тому покупець повинен нести всі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару з моменту передачі товару через поручні судна в обумовленому порту відвантаження. Проте позивачем не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації від імпортера щодо відсутності такого;

- до митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 17.07.2023 №00180729 без перекладу, що унеможливило ідентифікацію зазначених у ній відомостей із задекларованими даними.

Вказані підстави для витребування додаткових документів також зазначені відповідачем в електронному повідомленні від 11.10.2023 №975400.

Що стосується підстав для коригування митної вартості товару, а саме: в рахунку від 08.09.2023 № від імені MAERSK A/S заявлені відомості «Documental free» та «Terminal Handling Service», що є відомостями на обробку товарів; в наданих до митного оформлення рахунках від 08.09.2023 №, № та № відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження - митницею встановлено відсутність у графі 21 ДМВ до митної декларації про вартість витрат на "навантаження, вивантаження, обробку", тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надана довідка експедитора ТОВ «Мерск Україна ЛТД» про транспортні витрати від 13.09.2023 №26, у якій зазначено вартість послуг транспортування до кордону України в розмірі 174 493,96 грн та 7 391,96 доларів США, що включені до митної вартості.

Слід зазначити, що витрати на транспортування можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими підтверджувався б розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Дані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14.

Щодо твердження митного органу про те, що в наданих до митного оформлення рахунках від 08.09.2023 №, № та № та в графі 21 ДМВ відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до комерційного інвойсу від 13.07.2023 №JA230713 поставка товару здійснювалась на умовах FOB, відповідно до умов Інкотермс 2010, відповідно до яких відвантаження у порту відбувається за рахунок продавця на борт судна, наслідком чого є відсутність у даному інвойсі відомостей щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження, обробку товару.

Окрім цього, судом першої інстанції правильно встановлено, що у довідці ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 13.09.2023 №26 про транспортні витрати зазначено, що операційні послуги терміналу у Гданську, Польща, становлять 1087,58 доларів США. З пояснень позивача вбачається, що такі операційні послуги включають у себе послуги з вивантаження з судна контейнерів та навантаження на залізничний транспорт.

Твердження апелянта про те, що у рахунках від 08.09.2023 № та № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня, станом на 11.10.2023 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданого рахунку, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що самі по собі обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів.

Окрім цього, послуги транспортування, що зазначені у рахунках від 08.09.2023 № та № від імені MAERSK A/S вказані у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна ЛТД» про транспортні витрати від 13.09.2023 №26, що включені до митної вартості:

- оформлення документації у Гданську, Польща - 54,38 доларів США;

- операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1087,58 доларів США;

- залізничні перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Грубешів-Ізов, Польща/Україна - 6250,00 доларів США;

- залізничні перевезення пункт пропуску Ізов, Україна - Тернопіль, Україна - 1750,00 доларів США.

Стосовно відсутності у поданих до митного оформлення банківських платіжних документах від 28.06.2023 №101 та від 14.08.2023 №192 у графі "призначення платежу" жодних інших ідентифікуючих ознак, крім посилання лише на зовнішньоекономічний договір, колегія суддів погоджується із висновком суду першої, що зазначене не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у процедурах контролю за митною вартість товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови плати за товари безпосередньо ціни та митної вартості товару не стосуються.

Верховний Суд у постанові від 27.04.2023 року у справі №820/3767/16 зазначив, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

Стосовно відомостей про те, що наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики від 22.11.2022 №094 стосується товару, що постачався за інвойсом від 19.07.2022 №JA220719, в даний момент поставка товару здійснюється за інвойсом від 13.07.2023 №JA230713, по даній причині висновок не може бути врахований при даному митному оформленні, колегія суддів зазначає, що самі по собі обставини неможливості врахувати висновок експерта про вартісні характеристики товару не свідчать про наявність у митного органу підстав, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів.

Відомості про те, що позивачем не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації від імпортера щодо відсутності такого є безпідставними, оскільки позивач надав відповідачу разом з митною декларацією довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна ЛТД» про вартість транспортних послуг від 13.09.2023 №25, у якій зазначено, що вантаж не страхувався.

У силу вимог пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України документи щодо страхування надаються до митного органу в разі саме наявності обставин страхування придбаного товару.

Вимагання документів щодо страхування забороняється за відсутності такого факту страхування, у разі якщо митниця вважає, що такі обставини існують, саме митний орган повинен доводити необхідність надання таких документів.

Судом також встановлено, що відомості про те, що до митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 17.07.2023 № 00180729 без перекладу не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів.

Митний орган уповноважений витребувати додаткові документи за умов, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України - у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Митна декларація країни відправлення не передбачена частиною другою статті 53 Митного кодексу України, як документ, що підтверджує митну вартість.

До того ж, ненадання перекладу митної декларації країни відправлення не свідчить про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, для зобов`язання декларанта надати додаткові документи.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, які передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту (за основним методом).

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про неможливість на основі поданих документів підтвердити складові частини митної вартості.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Згідно із частиною першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Водночас апеляційна скарга Черкаської митниці не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом оцінки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №320/38386/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк