Справа № 279/5029/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/5029/23

Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.П.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у Житомирській області на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2023 року позивачка, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №807926 від 25.06.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором СРПБ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, рядовим поліції Виніченко Катериною Ігорівною відносно ОСОБА_1 .

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 04.12.2023 позов задовольнив.

07.12.2023 представник позивача, адвокат Немировський В.І., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4828,50 грн.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області додатковим рішенням від 30.01.2024 клопотання задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що в резолютивній частині ухваленого рішення судом не вирішувалось питання щодо стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правову допомогу, враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначала попередній розрахунок судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та відмовити у його прийнятті.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції включив до витрат на правову допомогу витрати, які не були передбачені при подачі позову та які, з порушенням ч.9 ст.79 КАС України не були направлені відповідачу до прийняття додаткового рішення судом 30.01.2024.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2023 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Адвокатське бюро "Немировський і партнери" в особі керуючого Немировського Валерія Івановича до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , 536,80 гривень сплаченого судового збору.

30.01.2024 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області прийняв додаткове рішення відповідно до якого стягнув з Головного управління національної поліції в Житомирській області також і судові витрати щодо надання правової допомоги у розмірі 4820 грн. 50 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються в тому числі із витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також слід зазначити, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З аналізу наведених правових норм видно, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Алгоритм дій суду щодо стягнення судових витрат визначений положеннями ст.ст. 139 та 143 КАСУ.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 143 КАСУ суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже відповідно до цієї норми та з урахуванням приписів ст. 134 КАСУ на сторони покладений обов`язок до закінчення розгляду справи по суті надати всі необхідні докази що стосується понесених судових витрат з метою подальшого вирішення судом щодо їх належного розподілу.

Крім того законодавцем також враховано, що в силу певних обставин сторона вчасно в судове засідання не зможе надати належні докази щодо понесених нею судових витрат.

В цьому випадку частиною 3 ст. 143 КАСУ передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналогічні правила викладені і в ч. 7 ст. 139 КАСУ, зокрема розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, як виняток, за наявності поважних причин, до закінчення судових дебатів, сторона зобов`язана повідомити суд про неможливість надати в судове засідання докази про понесені нею витрати. В разі подання такої заяви, докази мають бути подані протягом п`яти днів після прийняття судом рішення по справі. Тільки з дотриманням вищезазначених вимог суд може ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звертаючись до суду в позовній заяві зазначила, що орієнтовні витрати щодо розгляду даної адміністративної справи будуть складати приблизно 3000 грн. докази понесених витрат будуть надані після прийняття судового рішення.

Позивач повідомила, що додатково планує понести витрати у зв`язку з розглядом даної справи, а саме: підготовка та подачу відповіді на відзив, а також підготовка та подачу апеляційної скарги в разі відмови в позові.

Однак аргументованого клопотання з посиланням саме на поважні причини, якіб перешкоджали надати докази понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, безпосередньо до закінчення судового розгляду позивачем не наведено. Всі витрати понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції мають вирішуватися саме цим судом, що стосується витрат пов`язаних з подачею апеляційної скарги то рішення про їх стягнення має вирішуватися безпосередньо судом апеляційної інстанції. Інших аргументів поважності неподачі доказів понесених витрат позивачем не зазначено.

07.12.2023 позивач подала до суду першої інстанції клопотання про ухвалення додаткового рішення та надала докази понесених витрат на правничу допомогу на суму 4828,50 грн (а.с. 59-66 169). Також було надано Додаткову угоду №1 від 07.12.2023 щодо порядку оплати юридичних послуг та акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 07.12.2023 до Договору про надання правової допомоги №45/23 від 27.07.2023, який містить розрахунок вартості наданих послуг з права, згідно Додаткової угоди №1 від 07.12.2023.

Відповідно до зазначеного акту позивач отримала наступні юридичні послуги:

-усне та письмове консультування від 27.07.2023 року;

-адвокатський запит від 27.07.2023 року;

-складення позовної заяви 07.08.2023 року;

-предсавництво інтересів в суду 04.12.2023 року;

Проаналізувавши надані докази суд встановив, що більша частина витрат на правову допомогу були понесені ОСОБА_1 ще до подачі позовної заяви до суду. Що стосується представництва інтересів позивачки в Коростенському міськрайонному суді, то адвокат знаючи кількість проведеного часу в судовому засіданні та вартість послуг які він надає, мав можливість перед виходом суду до нарадчої кімнати надати відповідні розрахунки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приходить до необґрунтованого висновку про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4828,50 грн., оскільки такі витрати не було підтверджено належними доказами до виходу суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи в судовому засіданні 04.12.2023 відсутнє.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у Житомирській області задовольнити повністю.

Додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2024 року скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 4828,50 гривень .

В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви представника позивача, адвоката Немировського В.І., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.