Справа № 620/13898/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернігівській області та скасувати рішення №99 від 19.05.2023 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 6 (шість ) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має не менше 15 років страхового стажу.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду в Львівській області призначити та виплачувати позивачу з 12.05.2023 пенсію за віком згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 6 (шість) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого відселення у 1986р.(3 категорії) у якої не менше 15 років страхового стажу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області та скасувати рішення №99 від 19.05.2023 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 6 (шість) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має не менше 15 років страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 12.05.2023 пенсію за віком згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 6 (шість) років відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого відселення у 1986р. (3 категорії) у якої не менше 15 років страхового стажу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апелянт вказує, що згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсiї за віком після досягнення віку 60 poків мають особи за наявності страхового стажу, зокрема в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 poків. Тому, у 2023 році право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 (далі - Закон № 796-ХІІ) матимуть особи за наявності страхового стажу не менше 24 poкiв. На момент звернення ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду України, вік заявниці становив 54 роки l місяць 5 днів. Страховий стаж позивача становив 16 років 8 місяців 23 дні, що згідно з наведеними нормами чинного законодавства України є недостатнім для призначення пенсії. Отже, право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ - відсутнє.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Позивач в обґрунтування своїх доводів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі № 344/9747/17, дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 56 Закону № 796-ХІІ громадянам, віднесеним до категорії 1-4 , за умови стажу роботи не менш як: зокрема, жінки - 15 років, надано державою право на пенсію, тому відповідач порушив положення ст. 55 Закону № 796-ХІІ, якою передбачено страховий стаж - 15 років для призначення пенсії.

Після надходження матеріалів справи 24 січня 2024 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки №118 від 17.04.2023, виданої Мньовським старостинським округом Михайло-Коцюбинської селищної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно з 26 квітня 1986 року по 13 травня 1989 рік проживала в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №227 від 11.05.2023 виданої Пакульським старостинським округом Михайло-Коцюбинської селищної ради про те, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 .

12.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівський області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 6 років в порядку статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі- Закону), оскільки є громадянкою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого відселення у 1986р., що підтверджується посвідченням категорії № 3 Серії НОМЕР_1 , яке видане 19.02.1993 році Чернігівською обласною державною адміністрацією.

Листом від 23.05.2023 ГУ ПФУ у Київській області повідомило про рішення №99 від 19.05.2023, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (), про відмову у призначенні пенсії, посилаючись на недостатність страхового стажу.

ГУ ПФУ у Львівській області у рішенні №99 від 19.05.2023 зазначило наступне.

Зниження пенсійного віку визначене статтею 55 Закону №796 для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Початкова величина зниження пенсійного віку поширюється лише на тих громадян, які постійно проживали або працювали чи навчалися в зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986, незалежно від тривалості роботи чи проживання в цей період та які мають статус потерпілої особи.

Вік заявника 54 роки 01 місяць 5 днів.

Умовою для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796 є наявність страхового стажу необхідної тривалості. Так, згідно з абзацом першої частини першої статті 55 закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2023 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років. Згідно зі статтею 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 - не менше 30 років. Отже, у 2023 році право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796 матимуть особи за наявності страхового стажу не менше 24 років. Страховий стаж особи становить 16 років 8 місяців 23 днів, що є не достатнім для призначення».

Позивач, не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що підставою для призначення позивачу пенсії на підставі ст. 55 Закону №796 є наявність відповідно віку - 54 роки, страховий стаж не менше 15 років та посвідчення категорії 3, а тому посилання ГУ ПФУ у Львівській області на те, що наявний у позивача страховий стаж - 16 років 08 місяців 23 днів не достатній для призначення пенсії, є протиправним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону №1058-ІV.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991.

Згідно із ст. 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до абз.5 п.2 ч.1 ст.55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період; 2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 3 роки.

Колегія суддів наголошує, що питання щодо періоду проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, що надає їй право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, а також вік позивача, необхідний для призначення позивачу пенсії за віком, не є спірними у цій справі. Спір між сторонами у цій справі виник щодо наявності чи відсутності страхового стажу, який дає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

У цьому контексті суд зазначає, що обов`язковою умовою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII є наявність у особи відповідного страхового стажу, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років.

У силу статті 26 Закону № 1058-IV на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку мають право особи починаючи з 1 січня 2018 року після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, для осіб, які набули право на зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону №796-XII призначається пенсія за умови: досягнення віку 54 роки; наявності страхового стажу 24 роки (30-6=24).

У рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач мала страховий стаж 16 років 8 місяців 23 днів. Тобто, в позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Отже, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень діяв у спосіб що визначений законом та Конституцією України. Відповідно, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд першої інстанції безпідставно врахував правовий висновок Третього апеляційного адміністративного суду, викладений у постанові від 23 березня 2022 року у справі №160/12061/21, оскільки згідно з положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.02.2020 у справі № 344/9747/17, колегія суддів не враховує, оскільки такі висновки сформовані за інших фактичних обставин справи та іншого правового регулювання спірних правовідносин (перерахунок та виплата пенсії у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанцій у цій справі - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року -скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма