Справа № 160/25533/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
04.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)", в якій позивач просить, з урахуванням уточненої позовної заяви:
- визнати протиправними дії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року;
- зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач з 25.09.2018 року проходив службу на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» та наказам №Ю9/ОС-23 від 29.06.2023 року був звільнений зі служби в Державній кримінільно-виконавчій службі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Однак, на переконання позивача, відповідач при розрахунку та виплаті позивачеві належних йому при звільненні сум грошового забезпечення, допустив протиправну бездіяльність, не нарахувавши та не виплативши в день звільнення в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» від 28.02.2022 року, а також компенсацію за належне йому до отримання речове майно, що передбачено «Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №578. Враховуючи викладене, вважає такі дії відповідача протиправними, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
31 жовтня 2023 року до суду позивачем була подана уточнена позовна заява та клопотання про витребування доказів.
14 листопада 2023 року до суду від Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)"надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» було здійснено виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу). На виконання вимог Постанови № 168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи № 3.3-1386/Е від 23.05.2022 та № 3.3-2025/Е від 15.08.2022), начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» було видано наказ № 76/ОС-22 від 26.05.2022 та наказ № 122/ОС-22 від 17.08.2022 та виплачені позивачу наступні суми: згідно наказу № 76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 11.03.2022 по 31.03.2022 в розмірі 5968,84 грн. Всього за березень 2022 - 5968,84 грн.; згідно наказу № 76/ОС-22 від 26.05.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.04.2022 по 25.04.2022 в розмірі 6917,22 грн.; згідно наказу № 122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 26.04.2022 по 30.04.2022 в розмірі 1416,78 грн. Всього за квітень 2022 - 8334,00 грн.; згідно наказу № 122/ОС-22 від 17.08.2022 нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 в розмірі 5081,58 грн. Всього за травень 2022 - 5081,58 грн. Відповідач вказує, що у позивачу грошова компенсація за належні до отримання предмети речового майна особистого користування могла бути нарахована не раніше дати звільнення 30.06.2023 року за наявності в установі таких підстав: наказ про звільнення, заява про виплату грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування та довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7. Таким чином, грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року, не могла бути виплачена саме в день звільнення жодним чином, оскільки її виплата потребує дотримання визначеної процедури. Також відповідач зауважує, що станом на 07.11.2023 документи на оплату заборгованості з грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна передані до управління державної казначейської служби України в м. Кривий Ріг, що підтверджується наказом про виплату грошової компенсації № 186/ОС-23 від 06.11.2023 та платіжною інструкцією № 424 від 07.11.2023. Тобто, кошти на грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна виділені, платіжні документи до казначейської служби направлені, але затримка з перерахунку грошових коштів має місце через дуже уповільнену роботу ДКСУ з проведення платежів в період воєнного стану в Україні. Щойно платіж буде здійснено, до суду будуть надані підтверджуючи документи.
21 листопада 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім підтримана позиція заявлена ним у власній позовній заяві з посиланням на аналогічні аргументи та доводи.
28 грудня 2023 року до суду від Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" надійшов відзив на уточнений адміністративний позов, в якому відповідач виклав доводи та аргументи аналогічні, заявленим ним у відзиві на позовну заяву, а також, на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2023 року, надано завірені належним чином Витяги із вказаних документів стосовно ОСОБА_1 та зауважено, що в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" не існує такого документу «Графік посиленого варіанту несення служби співробітниками ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)", в установі є такий документ як «Графік роботи на ____» (зазначення періоду), витяг з якого і було направлено.
09 січня 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім, підтримав власні позовні вимоги у повному обсязі та зокрема, зауважив, що не можна брати до уваги позицію відповідача про те, що відповідно до зазначених листів Міністерства юстиції України за Південно-східного Міжрегіонального управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції розмір додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, які несуть службу в органах і установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу), оскільки вказані листи не є нормою права та не можуть бути покладені в основу вирішення правовідносин між позивачем та відповідачем. Крім того, роз`яснення, надані у зазначених листах, мають рекомендаційний характер, а застосуванню до спірних правовідносин підлягає Постанова №168 у відповідній редакції, що діяла на час їх виникнення. Щодо твердження відповідача, що не існує такого документу як «Графік посиленого варіанту несення служби співробітниками ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», позивач зауважує, що одразу ж, після введення в Україні воєнного стану, ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», згідно наказу начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, перейшла на посилений варіант несення служби. Посилений варіант несення служби співробітниками ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» визначається графіками, які складаються і підписуються начальником відповідного підрозділу (відділу) та затверджуються начальником установи. Затверджені графіки посиленого варіанту несення служби подаються до чергової частини та відділу по робо ті з персоналом установи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 25.09.2018 року я проходив службу в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)».
Відповідно до наказу Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" від 29.06.2023р. № 109/ОС-23 «По особовому складу», керуючись Положенням про державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 березня 2020 р. №1112/5, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі (за власним бажанням): майора внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-259973), начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, 30 червня 2023 року (підстава: рапорт ОСОБА_1 , рішення кадрової комісії).
Крім того, вказаним наказом встановлено, що вислуга років на день звільнення становить: у календарному обчисленні: 23 роки 06 місяців 20 днів; у пільговому обчисленні 25 років 01 місяць 21 день; загальний трудовий стаж: 27 років 00 місяців 20 днів.
Наказом Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" від 26.05.2022р. № 76/ОС-22 «Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року» передбачено за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року, особам рядового і начальницького складу державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», здійснити виплату, додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу), та згідно додатку до наказу.
Відповідно до витягу з розрахунку додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. особам рядового та начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія(№80)", що є додатком до наказу від 26.05.2022р. № 76/ОС-22, ОСОБА_1 за фактичну кількість годин несення служби в період з 11.03.2022 по 31.03.2022 148 год встановлено додаткову винагороду 5968,64 грн. та в період з 01.04.2022 по 25.04.2022 166 год встановлено додаткову винагороду 6917,22 грн.
Наказом Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" від 17.08.2022р. № 122/ОС-22 «Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року» передбачено Здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травня 2022 року, особам рядового і начальницького складу державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу
Відповідно до витягу з розрахунку додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. особам рядового та начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія(№80)", що є додатком до наказу від 17.08.2022р. № 122/ОС-22, ОСОБА_1 за фактичну кількість годин несення служби в період з 26.04.2022 по 30.04.2022 34 год встановлено додаткову винагороду 1416,784 грн. та в період з 01.05.2022 по 31.05.2022 126 год встановлено додаткову винагороду 5081,58 грн.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 року строком на 30 діб.
14.03.2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 воєнний стан на території України продовжено з 26.03.2022 року строком на 30 діб.
18.04.2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022 воєнний стан на території України продовжено з 25.04.2022 року строком на 30 діб.
17.05.2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 воєнний стан на території України продовжено з 25.05.2022 року строком на 90 діб.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої (в первинній редакції, в редакції чинній на момент спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 5 зазначеної Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до постанови КМУ № 217 від 07.03.2022 року внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, виключивши в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби)». Згідно з п.2 постанови КМУ № 217 від 07.03.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно до постанови КМУ № 350 від 22.03.2022 року внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, доповнивши абзац перший після слів та поліцейським словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка. Згідно з п.2 постанови КМУ № 350 від 22.03.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до постанови КМУ № 754 від 01.07.2022 року внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в абзаці першому слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні);
після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).
Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.
Відповідно до постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 року внесені наступні зміни пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану:
Згідно з п.2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
На період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено), співробітникам Державної кримінально-виконавчої служби Постановою № 168 передбачена виплата додаткової винагороди.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 213-р від 11.03.2022 року внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 року та доповнено його позицією «Дніпропетровська область».
Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходить службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.
Розмір додаткової винагороди особам рядового та начальницького складу, які несуть службу в органах та установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).
Суд також керується висновками викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2023 року в справа № 260/3564/22, яка є зразковою справою для подібних правовідносин.
Крім цього, суд зауважує, що 01.07.2022 було прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 754 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», якою слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», яка набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 01.06.2022.
З огляду на внесення змін постановою КМУ від 1 липня 2022 р. № 754 до п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 право позивача на одержання додаткової винагороди в часовому проміжку звужується до 01.06.2022р., оскільки відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (з першої до останньої редакції), територіальна громада міста Кривий Ріг - відсутня. На момент судового розгляду даної судової справи, статус міста Кривий Ріг не змінився.
Таким чином, позивач мав право на виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168 лише у період з 11.03.2022р. до 01.06.2022р., а отже позовні вимоги в частині щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплати додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 01.06.2022р. по 17.10.2022р. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
За вказаних обставин права та законні інтереси позивача станом на день вирішення справи є непорушеними відповідачем в цій частині у повному обсязі, а лише визнання протипранвими дій (бездіяльності) відповідача в цій частині не призведе до ефективного захисту прав та законних інтересів позивача.
З огляду на наведене, позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).
Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна