Справа № 200/6495/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №200/6495/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Гайдара А.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/6495/23 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років позивача із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, починаючи з 22.12.2014;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугу років позивача із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, починаючи з 22.12.2014.

В обгрунтування позову зазначив, що з 22.12.2014 отримує пенсію за вислугу років як працівник авіації і льотно-випробуваного складу відповідно до Закону № 1788 та ч. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058.

15.09.2023 позивач звернувся з запитом до Відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням відповідних коефіцієнтів: за 2015 2023 роки.

Відповідач відмовив у перерахунку, посилаючись на те, що ст. 53 Закону № 1788 поширює свою дію тільки на осіб, пенсія яким була призначена до набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законів України від 17.11.1999 № 1222-ІV.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, починаючи з 22.12.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, починаючи з 22.12.2014.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Позивач отримує пенсію за вислугу років як працівник авіації і льотно-випробного складу відповідно до Закону № 1788 з урахуванням норм ч. 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058. Оскільки пенсія призначена після набрання чинності Закону № 1222, право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 53 Закону № 1788 у позивача відсутнє.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені судами обставини справи.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області (м. Лиман), отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788 з 22.12.2014 як працівник льотно-випробувального складу.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 26.02.2023, позивачу призначена пенсія за вислугу років (шифр 221) відповідно до Закону № 1788, тривалість страхового стажу (повного) 26 роки 3 місяців 18 днів, який також зараховується за льотно-випробний склад. Розмір пенсії за віком (ст. 27) складає 4136,31 грн.

Відповідно до листа ПФУ від 09.06.2023 № 22430-22446/С-03/8-2800/23 підпунктом в пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 № 418, передбачено, що у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. А також наведено розміри коефіцієнтів у 2015 - 2023 роках у таблиці.

15.09.2023 позивач звернувся з запитом до відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням відповідних коефіцієнтів: за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944.

Листом від 02.10.2023 № 0500-0202-8/83434 відповідач відмовив позивачу у перерахунку в зв`язку з тим, що дія статті 53 Закону № 1788 поширює свою дію тільки на осіб, пенсія яким була призначена до набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законів України від 17.11.1999 № 1222. Позивач з 22.12.2014 отримує пенсію за вислугу років як працівник авіації і льотно-випробуваного складу відповідно до Закону №1788 та норм ч.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058, тому відсутні підстави для перерахунку його пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що в листі ПФУ від 09.06.2023 № 22430-22446/С-03/8-2800/23 розраховано коефіцієнти, на які збільшується пенсія працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації при її перерахунку щорічно з 1 березня, починаючи з 2015 року, тому відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку його пенсії.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

На підставі частини третьої статті 53 Закону № 1788 працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

В зазначеній редакції частина третя статті 53 Закону №1788 викладена на підставі Закону № 1222 від 17.11.1999 року та поширюється на працівників льотно-випробного складу, які вийшли на пенсію до прийняття Закону згідно з Постановою ВР № 429/95-ВР від 14.11.1995.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 14.11.1995 року № 429/95-ВР «Про введення в дію Закону України "Про внесення змін до статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дія статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на працівників льотно-випробного складу, які вийшли на пенсію до прийняття цього Закону.

На підставі пункту «а» статті 54 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Позивачу пенсія призначені з 22.12.2014, тобто після внесення змін до Закону № 1788 Законом № 1222, страховий стаж позивача на посадах льотного та льотно-випробного стажу становить 26 роки 3 місяців 18 дні.

Між тим, постановою КМУ від 21.07.1992 року № 418 затверджено Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації ( далі Порядок № 418)

Відповідно до пункту 6 Порядку № 418 працівникам льотно-випробного складу пенсії за вислугу років обчислюються із середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на цю пенсію (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69 Закону), одержуваного перед її припиненням.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 418 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Максимальний розмір пенсій за вислугу років працівників льотно-випробного складу не може перевищувати 85 процентів заробітку. (…)

Як визначено підпунктом «в» пункту 7 Порядку № 418 заробіток для обчислення пенсій працівникам льотно-випробного складу визначається в такому порядку: у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.

Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Виплата пенсії здійснюється з урахуванням абзаців четвертого та п`ятого пункту 13 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи страховий стаж позивача на посадах льотного та льотно-випробного стажу становить 26 роки 3 місяців 18 днів, тобто перевищує показник у 25 років.

Відповідно до інформації, викладеної в листі ПФУ від 09.06.2023 № 22430-22446/С-03/8-2800/23, визначено коефіцієнти, які застосовуються при перерахунку пенсій працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, починаючи з 2005 року, а саме: за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944.

Таким чином, вищезазначеними нормативно-правовими актами (ст.ст. 51, 54 Закону № 1788, Порядком № 418) запроваджено, починаючи з березня 2005 року, спеціальний механізм щорічного перерахунку вже призначеної пенсії з урахуванням коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати.

Отже, позивач має право на щорічний перерахунок призначеної пенсії відповідно до п. 7 Порядку № 418 з урахуванням коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати, тому дії відповідача щодо не проведення перерахунків пенсії за вислугу років позивачу є протиправними.

Суд не приймає доводи відповідача, що з 01.10.2017 розрахунок пенсії за вислугу років як працівнику льотно-випробного складу здійснюється відповідно до вимог Закону № 1058, оскільки пунктом 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 врегульовано питання стосовно права на призначення пенсії особам за вислугою років, а не перерахунку вже призначеної пенсії за вислугою років.

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду (постанова від 31.03.2021, справа № 240/12017/19, адміністративне провадження № К/9901/15971/20). Також зазначені висновки враховані Верховним Судом в постанові від 21 вересня 2023 року у справі № 200/1762/21-а.

Як свідчать матеріали справи, позивач просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугу років позивача із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, починаючи з 22.12.2014, тобто з дня, коли позивачу була призначена пенсія за вислугу років.

При цьому, до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся тільки 03 серпня 2023 року, а з позовом до суду - 14.11.2023.

Оскільки пенсія є періодичним платежем та про розмір цих виплат позивачу було відомо, колегія суддів вважає, що в разі незгоди з розміром пенсії позивач мав достатньо часу для звернення до суду за захистом своїх прав саме з часу призначення пенсії за вислугу років з 22.12.2014.

При цьому позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, не зазначено об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та створювали позивачу істотні перешкоди та труднощі для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Є неприйнятними посилання позивача на положення статті 46 Закону № 1058, оскільки за змістом наведеної норми строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій. У спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Таким чином, в справі за позовом ОСОБА_1 слід керуватися правовою позицією, висловленою у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905, за 2023 рік 1,05944, за період з 22.12.2014 по 13.05.2023 подано с пропуском строку звернення до суду, а тому позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

На підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, за період з 22.12.2014 по 13.05.2023 року, з прийняттям в цій частині постанови про залишення позовних вимог без розгляду.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 123, 240, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/6495/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/6495/23 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, за період з 22.12.2014 по 13.05.2023.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання здійснити пенсії за вислугу років із застосуванням коефіцієнтів за 2015 рік 1,06584; за 2016 рік 1,20527; за 2017 рік 1,23555; за 2018 рік 1,37070; за 2019 рік 1,24787; за 2020 рік 1,18413; за 2021 рік 1,10425; за 2022 рік 1,20905; за 2023 рік 1,05944, за період з 22.12.2014 по 13.05.2023 залишити без розгляду.

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/6495/23 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) за вислугу років із застосуванням коефіцієнтів за 2023 рік 1,05944, починаючи з 14.05.2023.».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/6495/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 квітня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв