Справа № 420/7083/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7083/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (; адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України в Одеській області № 69 від 03.05.2022 року відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки до 03.05.2025 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.05.2022 року справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 24.05.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності зазначення місця проживання чи перебування позивача; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня вручення копії ухвали.

26.05.2022 року від представника позивача надійшла заява із зазначенням місця перебування позивача, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.06.2022 року, зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Підготовче засідання, призначене на 20.06.2022 року не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та припиненням розгляду справ у відкритих судових засіданнях в Одеському окружному адміністративному суді.

30.08.2022 року у справі було призначене підготовче засідання на 22.09.2022 року, яке не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді та було перенесено на 13.10.2022 року.

Ухвалою суду від 14.10.2022 року залучено до участі у справі №420/7083/22 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Одеській області; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області надіслати усі матеріали, які слугували підставою для подання від 03.05.2022 року відносно ОСОБА_1 ; запропоновано третій особі протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали надати суду пояснення щодо позову; призначено підготовче засідання на 27.10.2022 року на 11:00.

Ухвалою суду від 27.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 420/7083/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (; адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправним та скасування рішення; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.11.2022 року об 10:30.

Протокольною ухвалою суду від 10.11.2022 року розгляд справи вирішено продовжити в порядку письмового провадження на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року повторно витребувано у Головного управління Національної поліції в Одеській області усі матеріали, які слугували підставою для оформлення подання від 03.05.2022 року на підставі матеріалів перевірки Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пояснення щодо підстав позову; зобов`язано ГУ НП в Одеській області надати витребувані докази у строк до 20.07.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло Подання ГУ НП в Одеській області від 03.05.2022 року № 15/355 стосовно громадянина ОСОБА_2 та на підставі саме вказаного подання міграційним органом прийнято рішення № 69 від 03.05.2022 року про заборону позивачу в`їзду в Україну терміном на 3 роки до 03.05.2025 року.

На думку сторони позивача, підстави, зазначені у поданні ГУ НП в Одеській області від 03.05.2022 року № 15/355, які стали основою обґрунтування рішення ГУ ДМС України в Одеській області № 69 від 03.05.2022 року про заборону в`їзду на територію України терміном на 3 роки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 носять уявний та абстрактний характер.

Представник позивача звертає увагу суду, що ОСОБА_4 , будучи громадянином Республіки Азербайджан, цілком передбачувано спілкується з особами кавказької національності, адже маючи спільну релігію, мову та традиції, відчуває себе досить комфортно в оточенні зазначених осіб. Враховуючи те, що ані подання ГУ НП в Одеській області, ані оскаржуване рішення міграційного органу не містить відомостей стосовно причетності вказаних осіб до вчинення кримінальних правопорушень, то у даному випадку наявні підстави вважати, що відповідачем допущено дискримінацію за етнічними ознаками, що відповідно порушує законні права та інтереси позивача.

Також сторона позивача вказує на те, що суб`єктами владних повноважень - ГУ НП в Одеській області та ГУ ДМС України в Одеській області порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного рішення жодного належного доказу з приводу притягнення позивача до кримінальної відповідальності не має, адже вироку суду, який би набрав законної сили надано не було та цього відповідачем не встановлювалося.

Крім того, за правовою позицією сторони позивача, вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а також сам статус боржника за виконавчими провадженнями жодним чином не свідчить про наявність ознак загрози національній безпеці України зі сторони ОСОБА_1 . При цьому, представник позивача зазначає, що ОСОБА_4 , навіть будучи громадянином Республіки Азербайджан, має прагнення будь-яким чином допомагати Збройних Силам України в забезпеченні територіальної цілісності та недоторканості держави України, що підтверджується посвідченням Громадської організації «Україна це ми» серії НОМЕР_1 від 19.03.2022 року, яке ОСОБА_4 отримав задля виконання функціональних обов`язків з метою здійснення громадського контролю та експертизи, вживаючи всі можливі заходи задля забезпечення підтримки обороноздатності України.

На думку сторони позивача не існує будь-яких фактичних відомостей, які б могли слугувати належними та достовірними доказами того, що позивач дійсно змінює місце проживання тим паче з метою конспірації. Позивач підтверджує не систематичну зміну місця проживання, яка відбувалась лише з міркувань матеріальних заощаджень, про що належним чином повідомлялися відповідні органи.

Окремо представник позивача наголошує, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00002967 від 01.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а в провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває на розгляді апеляційна скарга ОСОБА_1 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.01.2022 року у кримінальному провадженні за № 0000406 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 має намір брати участь у вищезазначених судових засіданнях з метою належного виконання завдань кримінального провадження з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура без застосування додаткових марних витрат часу та коштів для застосування можливої процедури екстрадиції обвинуваченої особи.

За викладених фактичних обставин та аргументів позивач вважає, що рішення ГУ ДМС в Одеській області № 69 про заборону в`їзду на територію України строком на 3 роки є протиправним та підлягає скасуванню, тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач з позовом не погодився, просив у задоволенні позовних вимог відмовити та у відзиві на позовну заяву зазначив, що Управлінням міграційної поліції ГУНП в Одеській області проводилась перевірка вихідців з країн ближнього зарубіжжя на предмет недопущення розповсюдження ними кримінального впливу на території м. Одеси та Одеської області та встановлена особа ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Азербайджану, який раніше неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронних органів, схильний до скоєння майнових злочинів, підозрювався в організації злочинів.

Також, ОСОБА_5 постійно спілкується з особами кавказької національності, які становлять оперативний інтерес та скоюють злочини на території Одеського регіону, крім того, зарекомендував себе, як стійкий прибічник злодійських традицій, підтримує стійкі зв`язки і завжди надає підтримку особам, схильним до скоєння кримінальних правопорушень. Користується авторитетом у кримінальному середовищі та негативно впливає на криміногенну ситуацію в Одеському регіоні.

Представник відповідача додатково вказувала, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу систематично порушує норми ЗУ «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху, за що поліцейськими складалися матеріали про порушення норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто з 2016 року позивач неодноразово порушував вимоги транспортного законодавства та більш того останній значиться як боржник за низкою виконавчих проваджень. Враховуючи те, що наявні у позивача борги останній не сплачує, то це призводить до непоповнення Державного бюджету України та становить загрозу національній безпеці.

Крім того, сторона відповідача зауважила, що за період перебування на території України ОСОБА_5 систематично порушував правила перебування в Україні, а саме не має постійного місця проживання, з метою конспірації постійно його змінює, не будучи працевлаштованим має постійні та невстановлені джерела доходів, з метою легалізації свого перебування на території України займається налагодженням корумпованих зв`язків. З огляду на це, перебування позивача на території України суперечить інтересам національної безпеки або охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають на території України.

Отже, як вважає відповідач, за умови встановленої необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні у ГУ ДМС в Одеській області були наявні підстави до прийняття рішення від 03.05.2022 року про заборону в`їзду в Україну позивача.

За таких обставин оскаржуване позивачем рішення є правомірним, прийнято з дотриманням, встановленої правової процедури та за наявності правових підстав, що відповідно свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

16 червня 2022 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив, у якій зазначалося, що заперечення відповідача на адміністративний позов є суто формальними та шаблонними, адже фактично дублюють подання ГУНП в Одеській області та не містить належного обґрунтування заперечень щодо наведених позивачем обставин, всупереч приписам статті 162 КАС України.

Поряд з цим представник позивача вказує, що наявність оскаржуваного рішення обмежує право позивача на в`їзд на територію України, а також суттєво обмежує можливості щодо реалізації своїх прав, які закріплені ст. 2, 318 КПК України та ст. ст. 26, 33, 129, 129-1 Конституції України.

Таким чином, сторона позивача вважає, що позов є обґрунтованим та такий належить задовольнити, а відповідачем правомірність прийнятого рішення не доведено в межах даної справи.

25 жовтня 2022 року до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли пояснення, у яких третя особа заперечила проти задоволення позовних вимог та просила у задоволенні відмовити повністю у зв`язку із тим, що Управлінням міграційної поліції ГУНП в Одеській області проводилась перевірка вихідців з країн ближнього зарубіжжя на предмет недопущення розповсюдження ними кримінального впливу на території м. Одеси та Одеської області та встановлена особа ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Азербайджану, який раніше неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронних органів, схильний до скоєння майнових злочинів, підозрювався в організації злочинів.

Також, ОСОБА_5 постійно спілкується з особами кавказької національності, які становлять оперативний інтерес та скоюють злочини на території Одеського регіону, крім того, зарекомендував себе, як стійкий прибічник злодійських традицій, підтримує стійкі зв`язки і завжди надає підтримку особам, схильним до скоєння кримінальних правопорушень. Користується авторитетом у кримінальному середовищі та негативно впливає на криміногенну ситуацію в Одеському регіоні.

За період перебування на території України позивач систематично порушує норми чинного законодавства України, не має постійного місця мешкання, з метою конспірації постійно його змінює, не є працевлаштованим. В цілому подальше перебування на території України позивача суперечить інтересам Національної безпеки та охороні громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Також листом начальника УМП ГУНП в Одеській області від 24.10.2022 року №15/1119 наголошується, що під час відпрацювання та проведення перевірки відносно позивача була зібрана інформація, яку відповідно до статті 9 пункту 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості.

26 липня 2023 року до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли вдруге пояснення по справі на виконання ухвали суду від 29.06.2023 року, у якому третя особа заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач у позовній заяві викривлює деякі доводи на свою користь, викладає думки суб`єктивно, не надає суду жодних доказів на підтвердження правової позиції, підмінює поняття.

Представник третьої особи вказував, що згідно листа Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області від 18.07.2023 року за вих. № 15/1532, встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до юридичної відповідальності за порушення законодавства України протягом перебування на території України. У відповідності до витягу з бази даних МВС України виявлено наступні факти притягнення останнього до кримінальної та адміністративної відповідальності, а саме:

28.11.2017 року СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_1 за вчинення злочину передбаченого п. 1 ч. 2 статті 115 КК України, а саме за скоєння вбивства шляхом нанесення тілесних ушкоджень несумісних з життям, вчинене групою осіб за попередньою змовою ЄРДР № 0007256 від 17.11.2017 року;

14.02.2020 року СВ ВП № 1ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_1 за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, а саме вимагання грошових коштів у розмірі 1800 долрів США та незаконне позбавлення волі під загрозою фізичної розправи групою осіб у період з 23.01.2020 по 13.02.2020, ЄРДР № 000448 від 13.02.2020 року, ЄРДР № 00000447 від 13.02.2020 року.

Представник третьої особи наголошував, що у відношенні ОСОБА_1 наявний вирок суду, який набрав законної сили, за скоєння злочину передбаченого частиною 2 статті 186 КК України.

Крім того, 19.04.2022 року в рамках оперативно-розшукової справи № від 17.02.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, було отримано оперативну інформацію про те, що ОСОБА_4 являється кримінальним авторитетом, має зв`язок у кримінальному середовищі Одеської області та впливає на загострення криміногенної обстановки в Україні та при цьому надає допомогу іншим кримінальним елементам. Однак, надати до суду матеріали оперативно-розшукової справи не є можливим, враховуючи те, що така інформація з обмеженим доступом, а у разі надання відповідних відомостей це може зашкодити безпеці осіб, слідству та інтересам держави.

За таких доводів та фактичних обставин третя особа по справі наполягала, що рішення ГУ ДМС в Одеській області про заборону позивачу права на в`їзд до України строком на 3 роки є законним, підстав для його скасування не має.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Республіки Азербайджан, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 від 23.01.2016 року.

03 травня 2022 року до Головного управління ДМС в Одеській області за вих. № 151355 від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло подання, в якому зазначалося, що управлінням міграційної поліції ГУНП в Одеській області проводилась перевірка вихідців з країн ближнього зарубіжжя, на предмет недопущення розповсюдження ними кримінального впливу на території м. Одеси та Одеської області та встановлена особа ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Азербайджану, проживає АДРЕСА_1 , який раніше неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронних органів, схильний до скоєння майнових злочинів, підозрювався в організації злочинів.

Також, ОСОБА_5 постійно спілкується з особами кавказької національності, які становлять оперативний інтерес та скоюють злочини на території Одеського регіону, крім того, зарекомендував себе, як стійкий прибічник злодійських традицій, підтримує стійкі зв`язки і завжди надає підтримку особам, схильним до скоєння кримінальних правопорушень. Користується авторитетом у кримінальному середовищі та негативно впливає на криміногенну ситуацію в Одеському регіоні.

ОСОБА_5 на протязі тривалого часу систематично порушує норми адміністративного права: Закон України «Про дорожній рух», Постанову Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху», за що поліцейськими складалися матеріали правопорушення норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином вчиняючи особливо суспільно небезпечні протиправні діяння, а саме:

Управління патрульної поліції в Одеській області від листопада 2020 року 20:55:00 ст. 122 ч. 1 перевищення водіями тз встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 33 ПДР- Порушення вимог дорожніх знаків ШТРАФ 255 грн.

Одеське районне управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області № ВАВ 478215 від 23.12.2021 00:00:00 ст. 173 Дрібне хуліганство.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 05.01.2020 00:00:00 ст. 122 ч. 2 Порушення водіями т/з правил проїзду перехресть п. 8.7.3.е. ПДР Порушення проїзду на заборонний червоний сигнал або миготливий або два червоних миг ШТРАФ 425 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ОВ 133845 від 27.10.2019 16:59:00 ст. 124 Порушення пдр, що спричинило пошкодження транспортних засобів п. 10.4. ПДР інші порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч ШТРАФ 340 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ЕАМ 268301 від 14.06.2020 00:00:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 8.4.г. ПДР Порушення вимог наказових знаків ШТРАФ 255 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ЕАМ 2847673 від 19.07.2020 00:00:00 (ВИКЛЮЧЕНО) ст. 122 ч. 3 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень обмеження швидкості руху п. 17 ПДР ненадання переваги в русі маршрутним ТЗ ШТРАФ 510 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ЕАМ 359483 від 24.12.2020 00:00:00 ст. 122 ч. 2 Порушення водіями т/з правил проїзду перехресть п. 8.7.3. ПДР Порушення проїзду на заборонений сигнал світлофора ШТРАФ 425 грн.

Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 28.10.2021 16:15:00 ст. 126 ч. 1 Керування т.з. особою, яка не має відповідних документів п. 2.1 ПДР керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування ШТРАФ 425 грн.

Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 28.10.2021 16:15:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 12.9.б. ПДР Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3

Управління патрульної поліції в Одеській області від 11.10.2021 15:40:00 ст. 126 ч. 1 Керування т.з. особою, яка не має відповідних документів п. 2.1.г. ПДР відсутність у водія поліса обов.страх. цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. ШТРАФ 425 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 11.10.2021 15:20:00 ст. 126 ч. 1 Керування т.з. особою, яка не має відповідних документів п. 2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування такими ТЗ. ШТАРФ 425 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ДПР18187154 від 11.10.2021 14:55:00 ст. 124 Порушення пдр, що спричинило пошкодження транспортних засобів п. 11.4 ПДР на дорозі з двостороннім рухом, щонайменше 2 смуги в одному напрямку заборонено виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ДПР1826650 від 02.03.2021 17:30:00 ст. 124 порушення правил, що спричинило пошкодження транспортних засобів п. 12.1. ПДР Водій ТЗ не врахував безпечності швидкості руху, особливості вантажу, стан ТЗ ШТАРФ 850 грн. СПЛАЧЕНО.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 17.10.2021 00:20:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 15.9.г. ПДР Порушення заборони зупинки на пішохідних переходах ШТРАФ 255 грн.

Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 01.05.2021 00:00:00 ст. 121 ч. 6 керування водієм т/з незареєстрованим або не перереєстрованим п. 2.9.в. ПДР Керування водієм ТЗ з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів. ШТРАФ 850 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 04.09.2019 21:25:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших правил ПДР п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг ШТРАФ 255 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 01.09.2019 21:25:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 34 ПДР Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. ШТРАФ 255 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області від 10.07.2019 23:55:00 ст. 122 ч. 1 Перевищення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР п. 8.5.1 ПДР Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. ШТРАФ 255 грн.

Управління патрульної поліції в Одеській області № ЕАН 3884755 від 08.03.2021 00:00:00 ст. 126 ч. 1 Керування т.з. особою, яка не має відповідних документів п. 2.1. ПДР Керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування. ШТРАФ 425 грн.

Таким чином ОСОБА_5 неодноразово починаючи з 2016 року порушував вимоги абзаців одинадцятого та дванадцятого ст. 14 (Учасники дорожнього руху) Закону України «Про дорожній рух», зокрема учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Крім того, згідно відповіді компетентного органу ОСОБА_5 значиться як боржник в Державному реєстрі боржників, за виконавчими провадженнями № 64273728, 60320433, 62998294, 65562274, 550087096, 5593971, 56024777, 58023512, 550994576, 60617250, 606008897, 61295885, 64641089, 65666865, у зв`язку із несплатою на користь держави боргу, що призводить до не наповнення державного бюджету України та становить загрозу Національній безпеці.

За період перебування на території України ОСОБА_5 систематично порушує правила перебування в Україні, а саме: не має постійного місця проживання, з метою конспірації постійно його змінює, не будучи працевлаштованим має постійні не встановлені джерела доходів, з метою легалізації свого перебування на території України займається налагодженням корумпованих зв`язків, та на даний час є підстави вважати, що його перебування на території України суперечить інтересам національної безпеки або охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

З огляду на це, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні та відповідно до пункту 1 статті 1, пунктів 1-3 статті 2, підпунктів 1,2 пункту 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», просимо прийняти рішення про заборону в`їзду на територію України терміном на 3 (три) роки відносно громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 травня 2022 року заступником начальника управління начальника відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області Валерієм Котик прийнято рішення № 69 про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджану ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, паспорт громадянина Азербайджану серії НОМЕР_2 , строком на 3 (три) роки до 03.05.2025 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням міграційного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Конституції України гарантовано, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

У статті 33 Конституції України закріплено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 18 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну визначено в Законі України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі Закон № 3773-VI).

За приписами п.п.6, 8, 17 ч.1 ст.1 Закону № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні,- іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Частиною 2 статті 3 Закону України № 3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Норми статті 13 Закону №3773-VI містять підстави, за наявності яких в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства забороняється, а саме: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду-виїзду.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України №3773-VІ рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

В свою чергу, ч.1 ст.30 Закону 3773-VI (в редакції чинній станом на 03.05.2022) визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня прийняття такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих положень дозволяє суду зробити висновок, що на іноземців та осіб без громадянства покладається обов`язок дотримуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. У разі порушення вимог законодавства та за наявності правових підстав, визначених статтею 13 Закону 3773-VI відносно порушника (іноземця чи особи без громадянства) уповноваженим органом може бути прийняте рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється, визначається Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 р. №1235 (далі Інструкція №1235).

Пунктом 3 Інструкції №1235 передбачено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України №3773-VІ.

Згідно з пунктом 4 Інструкції №1235 рішення про заборону в`їзду в Україну, особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою:

а) підрозділів Робочого апарату Укрбюро Інтерполу - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам у процесі співробітництва з правоохоронними органами інших держав та міжнародних правоохоронних організацій;

б) підрозділів кримінальної поліції-у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності;

в) органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження;

г) підрозділів патрульної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час провадження в справах про адміністративні правопорушення, підготовки або здійснення заходів із забезпечення громадського порядку;

ґ) органів охорони здоров`я - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

д) за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Відповідно до пункту 5 Інструкції №1235 після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у п.4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абз.абз.2, 3 та 7 ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

У пункті 6 Інструкції №1235 визначено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу, що при прийнятті рішення про заборону в`їзду на територію України іноземця або особи без громадянства суб`єкт владних повноважень повинен керуватися передбаченими законом підставами для заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, які визначені в статті 13 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Така правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 06 червня 2023 року у справі №420/7265/22.

У той же час, суд наголошує, що для прийняття законного рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю чи особі без громадянства суб`єкт владних повноважень повинен не лише дотриматися процедури прийняття рішення, а й переконатися у тому, що визначена ініціатором звернення підстава містить належне обґрунтування. Тобто наведені відомості у зверненні для прийняття рішення про заборону в`їзду до України не повинні викликати необґрунтовані сумніви у доцільності прийняття рішення обмежувального характеру саме такого виду.

З огляду на це, суд робить висновок, що саме ініціатор звернення має надати достатні відомості, що відносно певної особи доцільно застосувати заборону в`їзду до України, а на уповноважений орган, який приймає рішення про заборону в`їзду (у даному випадку міграційний орган) покладається обов`язок переконатися у тому, що визначена правова підстава для заборони в`їзду до України дійсно має місце і жодного іншого рішення прийняти не можна.

З прийнятого ГУ ДМС України в Одеській області рішення № 69 від 03.05.2022 року відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки до 03.05.2025 року слідує, що до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло Подання ГУ НП в Одеській області від 03.05.2022 року № 15/355, щодо громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подані зазначено, що вказана особа перебуваючи на території України, може бути причетна до вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності та направлені на повалення державного ладу України, поширювати вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільних сферах, а також в умовах виконання покарань.

Рішення прийняте на підставі ч.1 ст.13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю та якщо не необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Таким чином, суд констатує, що приймаючи спірне рішення, відповідач керувався міркуваннями, які не були зазначені у поданні ГУ НП в Одеській області від 03.05.2022 року № 15/355, рішення ухвалено в іншому контексті інкримінованих позивачу порушень, ніж ті, що убачаються з подання від 03.05.2022 року ГУНП в Одеській області (щодо вчинення позивачем дій, спрямованих на дестабілізацію громадського порядку, підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів, тощо).

Разом із тим, під час офіційного з`ясування обставин справи судом додатково встановлено, що згідно даних бази МВС України «АРМОР» ОСОБА_8 28 листопада 2017 року був затриманий в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про що було внесено до ЄРДР за №00007256 від 17.11.2017 року.

14.02.2020 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, про що були внесені відомості до ЄРДР за № 0000447 та №0000448.

Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області віл 14 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000406, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.07.2017 року (справа № 129/883/19) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2022 року вирок Ладижинського міського суду Вінницької області віл 14 січня 2022 року залишено без змін.

Також, із наданих представником позивача доказів суд встановив, що за обвинуваченням ОСОБА_1 у Приморському районному суді м. Одеса слухається справа № 522/7641/18 за обвинуваченням його у вчиненні умисного вбивства.

Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на дату розгляду адміністративної справи, розгляд справи №522/7641/18 у Приморському районному суді м. Одеси не завершений, остаточного судового вердикту не ухвалено.

З листа Головного управління Національної поліції в Одеській області за № 15/1532 від 18.07.2023 року судом встановлено, що 19.04.2022 року в рамках ОРС № 1 від 17.02.2021 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України отримано оперативну інформацію про те, що громадянин ОСОБА_4 являється кримінальним авторитетом, має зв`язок у кримінальному середовищі Одеської області та впливає на загострення криміногенної обстановки в Україні, зокрема в Одеському регіоні, при цьому надає допомогу іншим кримінальним елементам.

При цьому, у вищезгаданому листі також зазначено, що надати інформацію, яка міститься в ОРС № 012021801 від 17.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України неможливо так як така інформація має гриф обмеження доступу.

Таким чином, суд вважає, що під час розгляду цього публічно-правового спору при офіційному з`ясуванні обставин справи були встановлені додаткові факти щодо спірних правовідносин, однак деякі із них, які вже існували на дату виникнення спору, не були навіть відображенні у поданні ГУ НП в Одеській області від 03.05.2022 року № 15/355.

Водночас, як вже було встановлено судом при розгляді справи, направляючи подання до міграційного органу ГУ НП в Одеській області фактично обґрунтовувало його тим, що позивач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, які до того ж частково були сплачені та тим, що в Єдиному державному реєстрі боржників наявні відомості про ОСОБА_1 як боржника у виконавчих провадженнях. Будь-яких інших конкретних фактів щодо протиправної діяльності позивача, в тому числі й кримінально-караного характеру, подання від 03.05.2022 року № 15/355 не містить.

Суд наголошує, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх та допустимих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Суд враховує те, що відповідач після надходження подання правоохоронного органу не дослідив його зміст та передчасно дійшов висновку про необхідність заборони позивачу в`їзду в Україну терміном на три роки з мотивів, які практично повністю взагалі не корелюються із змістом подання від 03.05.2022 року.

Суд убачає у зв`язку із цим формальний підхід до розгляду відповідачем подання як по суті, так і виходячи з того, що обидва документа датовані однією датою 03.05.2022 року. Це є додатковим свідченням прийняття відповідачем оскаржуваного рішення без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Відтак, це рішення підлягає скасуванню як протиправне за критеріями, встановленими ст.2 КАС України.

Поряд з цим, суд погоджується із доводами сторони позивача, що за наявності рішення відповідача про заборону в`їзду до України, ОСОБА_4 фактично буде позбавлений можливості приймати участь у судових засіданнях по справі, яка наразі ще перебуває на розгляді в суді, де його явка як обвинуваченого є обов`язковою. Тобто, застосоване до позивача обмеження не є пропорційним у даній ситуації та може перешкодити закінченню судового провадження із постановленням остаточного судового рішення.

Разом із тим, суд відхиляє доводи сторони позивача стосовно дискримінаційного підходу за етнічною ознакою до позивача з боку ГУ ДМС в Одеській області та ГУ НП в Одеській області, оскільки з наявних матеріалів справи будь-яких доказів цьому судом не встановлено.

Разом із тим, суд не може оминути тих обставин, які додатково були встановлені під час розгляду даної справи та не були предметом перевірки міграційним органом в контексті спірних правовідносин. Враховуючи те, що розгляд подання на прийняття рішення про заборону в`їзду до України є дискреційними повноваженнями міграційного органу, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України наявні підстави для зобов`язання ГУ ДМС в Одеській області повторно розглянути подання ГУНП в Одеській області від 03.05.2022 року №15/355 з урахуванням висновків суду у даній справі.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наявного правового регулювання та встановлених обставин суд робить висновок, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з вищенаведених мотивів у спосіб (з виходом за межі позовних вимог згідно ч.2 ст.9 КАС України, що може сприяти поновленню порушених прав позивача):

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 69 від 03.05.2022 року відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки до 03.05.2025 року;

зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути подання Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03 травня 2022 року за вих. №15/355, з урахуванням наданої правової оцінки судом.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який з урахуванням вимог ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (; адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 69 від 03.05.2022 року відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 (три) роки до 03.05.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (; адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045) повторно розглянути подання Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03 травня 2022 року за вих. №15/355, з урахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (; адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян