Справа № 300/1942/24
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2024 р. справа № 300/1942/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Скільського І.І.
секретаря судового засідання Гевак Л.І.,
представника позивача Орла Б.С.,
представника відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
До відкриття провадження у справі №300/1942/24 позивач, 19.03.2024 подала до суду заяву про відвід судді Скільського І.І.(а.с.9-10).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 передано адміністративну справу №300/1942/24 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.12-13).
Ухвалою суду від 22.03.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.03.2024 про відвід судді Скільського І.І. у справі №300/1942/24, справу передано раніше визначеному складу суду (а.с.17-18).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання до вчинення дій залишено без руху (а.с.20-23).
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 25.03.2024 (а.с.28-36), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 01.04.2024 (а.с.37-38), відкрито провадження у адміністративній справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України).Судовий розгляд призначено на 09.04.2024 о 13:30 год.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав. У відзиві представник відповідача зазначив, що14.03.2024до Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області надійшла заява від ОСОБА_1 з виконавчим листом №300/4347/23 виданим Івано-Франківським адміністративним судом. 18.03.2024 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, на підставі п.10 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» а саме, виконавчий документ подано не за підвідомчістю виконання рішення. Вказав, що державним виконавцем вчинено дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки даний виконавчий документ слід пред`явити до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні 09.04.2024 позовні вимоги підтримав, надав аналогічні за змістом позовної заяви пояснення, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання 09.04.2024 не з`явився, у поданому на адресу суду відзиві проти позову заперечив та просив провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №300/4347/23 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області №00/6512/2402 від 30.06.2023 про виключення з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області поновити реєстрацію ОСОБА_1 як платника єдиного податку та включити до реєстру платників єдиного податку. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду від 18.09.2023 по справі №300/4347/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (суддя Могила А.Б.), набрало законної сили 08.02.2024.

06.03.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 18.09.2023 по справі №300/4347/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. (а.с.33).

13.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про примусове виконання рішення суду, виконавчого листа №300/4347/23 виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.03.2024 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. (а.с.6 та а.с.34).

У зазначеній заяві позивач просила прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №300/4347/23 виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.03.2024, провести всі виконавчі дії по виконанню зазначеного рішення, щодо стягнення з боржника «Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області» на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.03.2024 у справі №300/4347/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., звернулася в суд за захистом свого права, ставлячи вимогу про зобов`язання відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.03.2024 у справі №300/4347/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно пункту 26 Порядку №845, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Відповідно до статті 43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення управлінням Казначейства: 1) операцій з коштами державного бюджету; 2) розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; 3) контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов`язань та проведення платежів; 4) бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

Отже, на виконавчі документи, за якими боржником є державний орган, поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанова Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, якою затверджено Порядок виконання рішень то стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або боржників.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 08.07.2015 у справі №3-316гс15, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як встановлено судом головним державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матієшин Наталією Дмитрівною, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/4347/23 виданого 06.03.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., 18.03.2024 керуючись пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ подано не за підвідомчістю виконання рішення (а.с.51).

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм та з урахуванням матеріалів справи суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та у межах наданих йому повноважень, а тому відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо не відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.03.2024 у справі №300/4347/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Суд зазначає, що у спірному випадку рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №300/4347/23 згідно виконавчого листа №300/4347/23, виданого 06.03.2024про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., підлягає виконанню органами Державного казначейства, в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи наведене, встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, не підлягає до задоволення.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня отримання повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач Івано-Франківський відділ Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи 35021710), адреса: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 10.04.2024 р.