Справа № 460/21897/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С. розглянувши в письмовому провадженні процесуальне питання, пов`язане з розглядом справи за позовом
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди,
В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди.
Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 13.10.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог від 10.10.2023.
07.11.2023 на адресу суду надійшла заява (клопотання) позивача, в якій останній просив надати доступ до правосуддя, звільнити від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 10.11.2023 заяву позивача від 07.11.2023 повернуто заявнику з підстав, визначених ч.2 ст.167 КАС України.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 скасовано. У вказаній постанові колегія суддів дійшла висновку щодо передчасності висновку суду першої інстанції про повернення клопотання позивача від 06.11.2023 про звільнення від сплати судового збору без розгляду, оскільки його клопотання від 30.10.2023 про звільнення від сплати судового збору фактично не було вирішене судом.
Таким чином, враховуючи висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 14.03.2024, Рівненський окружний адміністративний суд в ухвалі про продовження розгляду від 01.11.2023 дійшов передчасного висновку про відстрочення сплати судового збору за подання цього позову.
Відтак, позовну заяву у даній справі подано без додержання вимог, визначених ст.ст.160,161 КАС України.
Так, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
В силу вимог ст.4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено в розмірі 2684 грн.
Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 14.03.2017 у справі №21-3944а16, відповідно до яких вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Всупереч цьому, позивачем не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору.
У позовній заяві позивач зазначив, що звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій.
З цього приводу суд звертає увагу, що в силу вимог п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" в сукупності з ч.2 ст.22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору в частині пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу (учасника бойових дій).
Тобто, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини щодо прав та гарантій особи саме як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.
У даному випадку спір не пов`язаний з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій та не стосується пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються розгляду заяв/запитів позивача відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не зумовлені порушенням відповідачем порядку розгляду заяв саме учасника бойових дій, не стосуються обсягу соціальних гарантій учасника бойових дій, їх соціального і правового захисту, а отже відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.13 ч. ст.5 Закону України "Про судовий збір".
31.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі пп. "г" п.2 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач є членом багатодітної сім`ї. Також вказує, що є учасником бойових дій і розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача за попередній рік, а тому просив звільнити від сплати судового збору за подання цього позову. До вказаного клопотання долучив: копію довідки ГУ ПФУ в Рівненській області від 22.03.2023 про доходи пенсіонера ОСОБА_1 за 2022 рік, копію трудової книжки дружини ОСОБА_2 , витяг з наказу Командувача Сухопутних військ ЗС України від 13.09.2017 №318 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , копію посвідчення члена багатодітної сім`ї, посвідчення учасника бойових дій.
Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі №420/1582/19 та від 17.09.2020 у справі № 460/3138/19.
Згідно з позицією, сформованою у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 №215/3831/16-а (2-а/215/128/16), звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст.133 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).
Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).
Водночас, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.
Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 у справі №120/722/23.
При цьому, факт відсутності доходів не є безумовним підтвердженням наявності підстав для звільнення (відстрочення) від сплати судового збору, оскільки позивач може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, отримувати пенсійні виплати тощо.
Висновки аналогічного змісту викладені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 28.04.2022 у справі № 9901/377/21.
Судом встановлено, що позивач є членом багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 від 03.09.2012.
Однак суд наголошує, що подання позову членом багатодітної сім`ї не є безумовною підставою для звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору.
Також на обґрунтування заявленого клопотання позивач надав суду довідку ГУ ПФУ в Рівненській області від 22.03.2023 №92/03 про отриману ОСОБА_1 у 2022 році пенсію.
Поміж тим, суд зауважує, що такої довідки не достатньо для встановлення реального майнового стану позивача та фактичного розміру його доходів за минулий рік, оскільки у вказаний період позивач не був позбавлений можливості отримувати доходи з інших джерел, окрім як отримання пенсії.
Однак, будь-яких інших доказів на підтвердження недостатнього рівня свого майнового стану позивачем суду не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що доказом на підтвердження обґрунтованості клопотання про звільнення від сплати судового збору, зокрема, але не виключно, є: довідка з Державного реєстру фізичних осіб про виплачені доходи та утримані з них податки, довідка пенсійного органу форми ОК-7 про індивідуальні відомості про застраховану особу, довідка управління соціального захисту щодо перебування позивача на обліку та отриманих ним соціальних виплат за попередній рік, банківські довідки про наявність/відсутність, зарахування коштів на рахунках.
В силу вимог ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.14 та ч.15 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.160, 161, 171, 241, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Н.С. Гудима