Справа № 160/7628/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 квітня 2024 року Справа №160/7628/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 535% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років за період з 01 червня 2023 по 01 липня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 535% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років з 01 червня 2023 по 01 липня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом па 01.07.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості не отриманого харчування за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості не отриманого харчування за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку вій отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.07,2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- належних доказів щодо первинного звернення до суду з даним позовом 26.10.2023 (чеки, накладні тощо).

Позивачем 03.04.2024 подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви до якого долучено докази щодо первинного звернення до суду з даним позовом, а також клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи подане клопотання, позивач зазначив, що 14.07.2023 року позивачем направлено рапорт на адресу військової частини щодо проведення виплат, що підтверджується описом поштового вкладення від 15.07.2023 року, який 22.07.2023 отримано відповідачем. Однак до теперішнього часу жодних виплат не проведено. 26.07.2023 проведено останню виплату грошового забезпечення, але виплати про які зазначає позивач в позові не проведено дотепер. 30.10.2023 позивачем направлено відповідний позов з аналогічними вимогами до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до Військової частини НОМЕР_1 , проте, позовну заяву ухвалою від 06.03.2024 повернуто позивачу. Таким чином, до 15.03.2024 представнику позивача не було відомо з яких підстав позовну заяву повернуто. Ураховуючи наведене, позивач просить прийняти до уваги, що в даному випадку представник позивача не допустив тривалого зволікання з поданням другої позовної заяви. При цьому, матеріали справи свідчать, що недоліки вперше поданої позовної заяви усунуті при поданні уточненого адміністративного позову. Просить прийняти до уваги повторне подання представником позивача позовної заяви у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої позовної заяви, усунення виявлених недоліків позовної заяви, добросовісну процесуальну поведінку представника позивача, а також врахувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав. З урахуванням викладеного просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його.

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує, що предметом позову є ненарахування та невиплата позивачу належних сум при звільненні, а саме: премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації вартості неотриманого харчування, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановами КМУ №704 та № 168, рошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб, одноразової грошової допомоги та грошового забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.07,2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023.

За приписами частин 1 та 2 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, вказані спірні виплати належить до сум, що належать працівникові при звільненні, а тому строк звернення до суду з даними позовними вимогами встановлюється ч. 2 ст 233 КЗпП України.

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 01.07.2023 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 01.07.2023 та 02.07.2023 відповідно.

Відповідно до виписки з банківського рахунку позивача, останній розрахунок після звільнення відповідачем проведено 26.07.2023.

Таким чином, позивач мав звернутись до суду з відповідним позовом у межах трьох місяців з дня проведення відповідного розрахунку - до 26.10.2023.

Відповідно до відомостей КП "ДСС", позивач вперше звернувся з даним позовом до суду 03.11.2023.

Згідно з долученими на усунення недоліків позовної заяви доказами, позовна заява направлена до суду вперше засобами поштового зв`язку - 30.10.2023, тобто з пропуском трьохмісячного строку.

Разом з тим, суд зауважує, що направлена позовна заява надійшла до суду 03.11.2023, вказаній адміністративній справі присвоєно номер - № 160/28734/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі № 160/28734/23 (надіслано для оприлюднення в ЄДРСР - 21.02.2024) позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі № 160/28734/23 (надіслано для оприлюднення в ЄДРСР - 14.03.2024) позовну заяву повернуто позивачу.

Вказаною ухвалою зазначено: "За даними КП «ДСС» копію вищевказаної ухвали 24.02.2024 надіслано одержувачу ОСОБА_1 . Тобто, оскільки позивач зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, суд вважає, що ухвала про залишення позовної заяви без руху вважається врученою позивачеві 22.02.2024 в електронній формі шляхом її направлення на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Тобто, строк для усунення недоліків до 27.02.2024.

22.02.2024 від представника позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» на виконання ухвали надійшов уточнений позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказані документи у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відпустці у період з 19.02.2024 по 05.03.2024 отримані головуючим суддею в перший робочий день 06.03.2024.".

Суд з урахуванням встановлених обставин зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі №320/2915/20 та ін.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 20.01.2021 у справі № 1140/2209/18 про те, що суди при вирішенні питання щодо поновлення строків повинні звертати увагу на усі доводи позивача, на тривалість строку, який пропущено, на поведінку позивача протягом цього строку, на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк з поважних причин.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). Порядок застосування пункту 1 статті 6 до проваджень в судах апеляційної або касаційної інстанцій залежить від особливостей конкретного провадження, враховуючи при цьому повноту провадження у національній правовій системі та роль суду касаційної інстанції у цьому провадженні; умови прийнятності касаційної скарги можуть бути жорсткішими, ніж для апеляційної скарги (див., наприклад, рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії» (Bulfracht Ltd v. Croatia), заява № 53261/08, п. 35, від 21 червня 2011 року)». (рішення у справі «ТОВ «Фріда`проти України» (набуло статусу остаточного 08.03.2017)).

Таким чином, з урахуванням незначної тривалості строку, який пропущено (3 дні), а також відсутності зволікань з боку позивача та його представника щодо усунення недоліків позовної заяви у справі № 160/28734/23, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у заяві причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тривалість пропуску строку - несуттєвою, а тому заява про поновлення строку звернення до суду є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Спір виник з публічно-правових відносин та згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Поданий адміністративний позов відповідає вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі судом не встановлено.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Керуючись ст. 122, ст. 123, ст. 160, ст. 161 ст. 162, ст. 171, ст. 257, ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження в адміністративній справі.

Повідомити сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/.

Розгляд і вирішення справи здійснювати одноособово суддею Калугіною Н.Є.

Роз`яснити відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_1 , у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії доказів щодо нарахування та виплати позивачу усіх належних йому сум при звільненні, у тому числі:

- щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 535% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років за період з 01 червня 2023 по 01 липня 2023 року;

- компенсації за неотримане речове майно та вартості неотриманого харчування за період з 25.05.2023 по 01.07.2023;

- грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки із зазначенням їх складових;

- компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у 2022-2023 роках;

- одноразової грошової допомоги при звільненні.

Роз`яснити позивачу про необхідність подати відповідь на відзив - у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов, у разі його подання відповідачем, дотримуючись вимог ст. 163 КАС України.

Роз`яснити відповідачу про необхідність подати заперечення, дотримуючись вимог ст. 164 КАС України - у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, у разі його подання позивачем.

Роз`яснити учасникам справи, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі, відповідно до ст. 258 КАС України.

Звернути увагу учасників справи на належні їм процесуальні права і обов`язки, що передбачені статтями 44, 45, 47 КАС України.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна