Справа № 340/5103/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/5103/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року (суддя Момонт Г.М.) у справі №340/5103/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

в с т а н о в и В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, в розмірі 311 969,16грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач, в порушення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не перераховував витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду фактично мотивовано обов`язком підприємства відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суд зазначив, що такий обов`язок відповідачем у спірному випадку виконаний не був, не дивлячись на направленні підприємству розрахунки таких витрат. Крім цього, надаючи оцінку запереченням відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у спірних відносинах не застосовуються строки давності щодо стягнення недоїмки по сплаті витрат на виплату та доставку пенсій, що прямо передбачено ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на те, що можливість відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільговий пенсій безпосередньо пов`язана із фактом отримання підприємством розрахунків таких витрат. Відповідач зазначає, що в порушення вимог п.6.4 Інструкції №21-1 органом ПФУ не було направлено підприємству розрахунки фактичних витрат на виплату та

доставку пенсій у визначені строки. Також відповідач наполягає на тому, що у спірному випадку підлягають застосуванню строки звернення з позовом до суду, які передбачені ст.122 КАС України, оскільки сплата страхувальником в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є недоїмкою, як про те зазначив суд першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» зареєстроване як юридична особа, та як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Згідно довідок-розрахунків заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідних до ч.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. б - -з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення становить: за 2016 рік 78 004,03 грн, за 2017 рік 79 428,53 грн, за 2018 рік 41 415,99 грн, за 2019 рік 32 464,70 грн, за 2020 рік 29 099,44 грн, за 2021 рік 22 841,61 грн, за 2022 рік 18 202,96 грн, за період з січня 2023 року по червень 2023 року 10 511,90 грн (а.с.5-24).

За приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

За правилами даного пункту покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, зокрема, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, покриваються підприємствами та організаціями.

З огляду на аргументи, які наведені в апеляційній скарзі, відповідачем не заперечується обов`язок відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, натомість, відповідач зазначає про те, що у спірному випадку у нього такий обов`язок не виник через не направлення органом ПФУ відповідних розрахунків витрат на виплату та доставку пенсій.

Відповідно до п.6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із п. 6.5 Інструкції №21-1, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, вказаною Інструкцією визначено як обов`язок органів Пенсійного Фонду України направити у встановлені строки платникам розрахунки сум до відшкодування на поточний рік так і обов`язок платників вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У спірному випадку судом першої інстанції було встановлено, що позивачем, на виконання вимог Інструкції №21-1, було направлено відповідачу розрахунки сум, які підлягають відшкодуванню. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду першої інстанції як відповідні розрахунки так і зворотні поштові повідомлення, які свідчать про фактичне направлення та вручення таких розрахунків відповідачу. При цьому, у вказаних розрахунках зазначено прізвища пенсіонерів, суми нарахованих та виплачених пенсій, період, за який нараховано на виплачено пенсії. Будь-яких зауважень щодо наданих розрахунків, відповідачем висловлено не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Стосовно строків звернення з позовом до суду про стягнення таких витрат, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних відносинах не застосовуються строки давності щодо стягнення недоїмки, оскільки вказане прямо передбачено ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2018 р. у справі №804/18891/14, від 25.05.2018 р. у справі №809/1756/15, від 26.06.2018 р. у справі №804/8277/14, суть якої полягає в тому, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону №1058-IV.

У постанові від 28.11.2019 р. у справі №460/3113/18 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від зазначеного висновку, оскільки в даному випадку термін недоїмка вжито в широкому розумінні заборгованості, тобто у розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягають погашенню, поверненню в певний термін.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання відповідач в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, оскільки у наведених відповідачем справах Верховним Судом не вирішувалось питання щодо строків звернення до суду із позовом про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі №340/5103/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 11.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк