Справа № 560/19659/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19659/23

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

10 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, без урахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач був призваний на військову службу по мобілізації під час дії воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022.

Зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 з 26 лютого 2022 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 26.02.2022 року.

Звільнений з військової служби 24 жовтня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023 року щорічна основна відпустка за 2022 рік позивачу не надавалась, щорічна основна відпустка за 2023 рік також не надавалась.

Згідно довідки, наданої відповідачем, щодо використаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік, ОСОБА_1 підлягають компенсації 25 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік та 23 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, разом 48 календарних днів.

Згідно довідки щодо використаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023, роки ОСОБА_1 підлягають компенсації 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, разом 28 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023, позивачу наказано виплатити грошову компенсацію за 48 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки у сумі 37474 гривні 08 копійок, виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Згідно витягу з розрахунково-платіжної відомості №321 на виплату грошового забезпечення за жовтень 2023 року, ОСОБА_1 виплачено грошову компенсацію за 48 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки у сумі 37474 гривні 08 копійок, та виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Вважаючи, що розрахунок відповідачем здійснений не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 24.10.2023 року, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, суд виходить з наступного.

У випадку звільнення з військової служби у військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) виникає право, зокрема, на грошову компенсацію за всі невикористані дні у тому числі додаткової відпустки.

Суд встановив, що згідно довідки щодо використаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, ОСОБА_1 підлягають компенсації 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, разом 28 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023, позивачу наказано виплатити виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Відповідно до витягу з розрахунково-платіжної відомості №321 на виплату грошового забезпечення за жовтень 2023 року, ОСОБА_1 виплачено виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Отже, наявність у позивача як учасника бойових дій права на компенсацію у грошовій формі невикористаної додаткової відпустки за 2022, 2023 роки учасниками справи не заперечується. У свою чергу, як свідчить зміст указаної частини позовних вимог та їх підстав, позивач вважає, що така компенсація має бути виплачена з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає наступне.

Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - постанова № 168).

Відповідно до п.1 постанови № 168 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, Міністр оборони України надіслав телеграму від 25.03.2022 № 248/1298, пунктом 2 якої передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 грн - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30000 грн - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Пунктами 5, 6 вказаної Телеграми передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Таким чином, додаткова винагорода, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме на період дії воєнного стану, пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.

Окрім того, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 р. №260 (далі - Порядок №260).

Відповідно до п.6 розд. ХХХІ Порядку №260, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, одноразові додаткові види грошового забезпечення не враховуються при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Згідно абз.16 п.2 розділу І Порядку №260, до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, передбачена Постановою №168, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення не включається у розрахунок грошової компенсації за дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.