Справа № 460/1533/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м. Рівне №460/1533/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 та провести перерахунок пільгового стажу роботи за списком № 1, який враховується для призначення пенсії, починаючи з дня призначення пенсії, з 10.01.2023, й виплатити різницю між розміром пенсії, який буде нараховано за результатами перерахунку страхового стажу, та раніше виплаченим розміром.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення проведеного обрахунку пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отримавши відповідь органу Пенсійного фонду, позивач з`ясував, що його пенсію розраховано неправильно, а саме: з порушенням норм діючого законодавства розраховано загальний трудовий стаж, в тому числі стаж за Списком №1. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії протиправною та такою, що порушує його конституційне право на отримання належного пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що з 10.01.2023 позивачу призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як особі, яка відпрацювала повний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Вказав, що результати атестації, затверджені наказом від 20.06.1997 № 1377, застосовуються упродовж п`яти років - по 19.06.2002. Результати наступної атестації затверджені наказом від 29.10.2002 № 3251. Відтак, між завершенням п`ятирічного періоду застосування результатів попередньої атестації та початком застосування результатів наступної атестації є перерва тривалістю 4 місяці 9 днів, тобто період з 20.06.2002 по 28.10.2002. Результати наступної атестації затверджені наказом від 17.06.2008 № 980, відтак, між завершенням п`ятирічного періоду застосування результатів попередньої атестації та початком застосування результатів наступної атестації є перерва тривалістю 9 місяців, тобто період з 29.10.2007 по 16.06.2008. Таким чином, враховуючи результати проведеної атестації, періоди роботи з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 зараховано до страхового стажу для обчислення пенсії в одинарному розмір (тобто календарно). Враховуючи вищенаведене, підстави для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 року до пільгового стажу по Списку №1 виробництв, робіт, професій посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України відсутні, оскільки як вбачається із пояснень та колективними договорами, підтверджено, що атестація робочого місця проводилася не в термін і пізніше ніж один раз на п`ять років. Враховуючи наведене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Матеріли справи підтверджують, що до заяви про призначення пенсії позивач надав довідку ВП Рівненська атомна електростанція ДП НАЕК Енергоатом від 20.12.2022 № 376 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно з якою: з 20.04.1994 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 31.07.2003, з 01.08.2003 по 03.08.2007, з 04.08.2007 по 07.02.2013, з 08.02.2013 по 03.11.2014, з 04.11.2014 по 17.12.2022 ОСОБА_1 працював на посадах за Списком № 1.

До матеріалів справи приєднано також накази про результати атестації робочого місця: вперше від 20.06.1997 № 1377 (наказ проведення атестації), від 29.10.2002 № 3251, (наказ проведення атестації), від 08.05.2003 № 1751 (наказ про встановлення пільг та компенсацій), від 17.11.2003 №4836 (наказ про надання додаткової відпустки), від 17.06.2008 № 980 (наказ проведення атестації), від 17.06.2013 № 1096 (наказ проведення атестації), від 03.10.2014 № 1201 (наказ проведення атестації), від 13.10.2016 №1021 (наказ про підтвердження пільгових Списків №1, 2), від 03.02.2017 № 96, від 15.06.2018 № 540 (наказ про внесення змін ).

Відповідачем підтверджено повну зайнятість ОСОБА_1 в особливо шкідливих умовах праці по Списку № 1 за періоди з 20.04.1994 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 19.06.2002, з 29.10.2002 по 31.07.2003, з 01.08.2003 по 03.08.2007, з 04.08.2007 по 08.05.2008, з 16.08.2008 по 07.02.2013, з 08.02.2013 по 03.11.2014, з 04.11.2014 по 17.12.2022.

10.01.2023 позивачу призначено пенсію за віком як особі, яка відпрацювала повний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Страховий стаж на дату звернення становить 61 рік 2 місці 12 днів, у тому числі 27 років 8 місяців 2 дні - робота на посадах за Списком № 1.

11.07.2023 ОСОБА_2 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області про роз`яснення проведеного обрахунку пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 18.08.2023 відповідач повідомив позивача, що враховуючи результати проведеної атестації, періоди роботи з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 зараховано до страхового стажу для обчислення пенсії в одинарному розмірі (тобто календарно). Підстави для перерахунку пенсії з врахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт і професій, посад та показників періодів 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 відсутні.

Не погоджуючись із твердженнями відповідача, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Стаття 8 Закону №1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Ці норми кореспондуються із положеннями п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина 3 статті 24 Закону №1058-IV застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Посада слюсар по ремонту реакторно-турбінного обладнання належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 (з 26.01.1991 - постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, з 11.03.1994 - постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, з 16.01.2003 - постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, з 03.08.2016 - постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Згідно з пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку №383, результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Наведена норма кореспондується з п.1 Порядку №637.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.12.2022 № 376 підтверджено факт роботи у шкідливих умовах праці ОСОБА_1 з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 за такою ж посадою.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та доказів, які б підтверджували невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період відповідачем до суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, вказаний період роботи позивача на посаді слюсара по ремонту реакторно-турбінного обладнання.

Зазначений період роботи не зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача у зв`язку з несвоєчасним проведенням атестації робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442).

Відповідно до пункту 2 Порядку №442, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, атестація проводиться не рідше, ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці (пункт 6 Порядку №442).

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце за якою підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 №2694-XII, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19), враховується судом при вирішенні даної справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, висновок органу Пенсійного фонду про не зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 за посадою слюсара по ремонту реакторно-турбінного обладнання, у зв`язку з непроведенням/невчасним проведенням його роботодавцем атестації робочих місць за посадою, на якій працював позивач, є помилковим.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008 та провести перерахунок пільгового стажу роботи за списком № 1, який враховується для призначення пенсії, починаючи з дня призначення пенсії, з 10.01.2023, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, суд зазначає, що згідно із ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту наведеною норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення у майбутньому.

Таким чином, суд не може розглядати вимогу щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень виплатити різницю між розміром пенсії, який буде нараховано за результатами перерахунку страхового стажу, та раніше виплаченим розміром, тобто вчинити дії у майбутньому, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і порушив права та інтереси позивача у справі. Відтак, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії не відповідає встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Позивачем під час розгляду справи було надано частково належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачами.

Відповідач, як суб`єкти владних повноважень не обґрунтували обставини, на яких ґрунтуються їхні заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом частково встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідачів, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, судові витрати на суму 950,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період його роботи з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України період роботи з 20.06.2002 по 28.10.2002 та з 29.10.2007 по 16.06.2008, та провести перерахунок та виплату пенсії з 10.01.2023, з урахуванням зазначеного пільгового стажу роботи за списком № 1, який враховується для призначення пенсії .

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати по сплаті судового збору на суму 950,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля