Справа № 480/2691/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
10 квітня 2024 року Справа № 480/2691/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся через свого представника ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
1) визнати протиправним та скасувати накази військової частини НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 :
- «Про проведення службового розслідування стосовно самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі);
- «Про результати службового розслідування» за фактом самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі);
- Про зняття всіх видів забезпечення з 14.02.2024 року, як такого, що самовільно залишив військову частину (дата та номер не відомі);
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 14.02.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Разом з тим відповідно до ч. 6 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
З матеріалів суд вбачає, що позовну заяву підписано та подано до суду адвокатом Нікітченко Євгенією Вікторівною як представником ОСОБА_1 . До позовної заяви додано ордер про надання правничої (правової) допомоги на представництво адвокатом - Нікітченко Євгенією Вікторівною інтересів ОСОБА_1 .
При цьому, в позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_2 електронного кабінету.
Водночас у позовній заяві не зазначено, місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, номери засобів зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача - Військової частини НОМЕР_1 .
При цьому, у період дії воєнного стану в Україні обмежено доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому у суду відсутня можливість самостійно встановити місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 .
Крім того за приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло.
Згідно до ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.
При цьому суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.
Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.
З позовної заяви суд вбачає, що позивач оскаржує, зокрема, накази Військової частини НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 : «Про проведення службового розслідування стосовно самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі); «Про результати службового розслідування» за фактом самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі); Про зняття всіх видів забезпечення з 14.02.2024 року, як такого, що самовільно залишив військову частину (дата та номер не відомі).
Проте до позовної заяви позивачем/представником позивача не було додано належним чином завірені копії оскаржуваних наказів. Крім того до позовної заяви взагалі не було додано докази щодо існування таких наказів.
Водночас відповідно до ч. 5 ст. 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про витребування доказів.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
З позовної заяви суд вбачає, що позивач/представник позивача, зокрема, просить витребувати з Військової частини НОМЕР_1 : наказ про проведення службового розслідування стосовно самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі); наказ «Про результати службового розслідування» за фактом самовільного залишення військової частини (дата та номер не відомі); наказ про зняття всіх видів забезпечення з 14.02.2024 року (дата та номер не відомі); інформацію чи був притягнутий до дисциплінарної відповідальності; дата ознайомлення зі змістом цих наказів; матеріали службового розслідування розслідування стосовно самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 .
Проте всупереч ст. 80 КАС України позивачем не надано суду доказів того, що він або його представник звертався до відповідача із клопотанням про надання вищезазначених документів та йому відмовлено в наданні таких документів. Крім того, позивачем не зазначено заходи, яких він вживав для отримання вказаних документів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
При цьому лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.03.2024 № 2/1295, наданий на адвокатський запит від 21.03.2024 № 01/03-24 не є доказом вжиття позивачем/представником позивача відповідних заходів щодо отримання оскаржуваних наказів, оскільки, як стверджує у позовній заяві представник позивача, оскаржувані накази приймалися не ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Військовою частиною НОМЕР_1 .
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В силу положень ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
З квитанції від 05.04.2024 року № СВ08314702/1, яка долучена до позовної заяви, суд вбачає, що державне мито було сплачено позивачем у розмірі 1211,20 грн.
Проте в даному випадку у суду відсутня можливість визначити суму судового збору, яку позивачу необхідно сплатити за подання даної позовної заяви до суду, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні оскаржувані позивачем накази, а також відповідні докази щодо існування таких наказів. А відтак позивачу/представнику позивача необхідно буде самостійно, з урахуванням п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 та п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначити суму судового збору. Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:
- Отримувач - ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
- Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)
- Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37970404
- Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)
- Наявність відомчої ознаки - "84" Окружні адміністративні суди.
Враховуючи викладене, позивачу/представнику позивача необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви:
- із зазначенням відомостей про наявність або відсутність у ОСОБА_2 електронного кабінету;
- із зазначенням місцезнаходження (для юридичних осіб), поштового індексу, номерів засобів зв`язку, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача - Військової частини НОМЕР_1 ;
- наданням доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (належним чином завірених копій оскаржуваних наказів) або доказів звернення позивача або його представника до Військової частини НОМЕР_1 із запитом про надання відповідних документів, доказів отримання такого звернення та доказів відмови у наданні таких документів або ненадання відповіді, а також зазначити заходи, яких позивач або його представник вжили для їх отримання, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів:
- наданням доказів про сплату судового збору (у разі необхідності).
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
При цьому суд зазначає, що клопотання про поновлення строку звернення до суду буде розглянуто судом після усунення вище зазначених недоліків позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Встановити позивачу/представнику позивача семиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу/представнику позивача, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек