Справа № 722/567/24
Суддя: Ратушенко О. М.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/567/24
Номер провадження 2-а/722/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Ратушенка О.М.

секретаря Кушнір І.В.,

розглянувши позовну заяву адвоката Ладан Анни Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення №1 м.Сокиряни Дністровського РВП Кельменецького ВП у Чернівецькій області Чеботара Івана Павловича та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ладан А.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП відділення №1 м.Сокиряни Дністровського РВП Кельменецького ВП у Чернівецькій області Чеботара І.П. та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАБ №241098 від 26.02.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 26 лютого 2024 року о 00 год. 20 хв. поліцейським СРПП ВП №1 м. Сокиряни ДРВП і Чернівецькій області сержантом поліції Іваном Чеботарем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі серії БАБ 241098 від 26.02.2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень на гр. ОСОБА_1 .

У постанові зазначено, що 26.02.2024 року о 00 год. 15 хв. в м.Новодністровськ м-н Сонячний буд.16, водій керував транспортним засобом Тойота Корола Верно д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням ПДР, в ході перевірки документів у водія було виявлено відсутність посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке водій не пред`явив на місці зупинки чим порушив п.2.1. та п.2.4. ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач категорично не погоджується щодо встановленого адміністративного правопорушення, вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Зазначає, що у вказаний час, до нього підійшли працівники поліції з вимогою пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Під час розмови працівник поліції з`ясував анкетні дані ОСОБА_1 та перевіривши їх на планшеті відійшов до свого авто та виніс постанову відносно позивача, попередньо не повідомивши останнього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, що передбачає накладення штрафу в розмірі 425 грн. Оскаржувану постанову позивач на місці події не отримував, по місцю проживання вона не надходила.

Крім того, представник зауважувала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відповідно і не був учасником дорожнього руху. Більше того, двигун автомобіля був вимкнений, авто припарковано на узбіччі, а позивач лише перебував у автомобілі та слухав музику. Відтак і не було порушення ПДР.

Оскільки обов`язку для пред`явлення до огляду документів, що посвідчують особу водія та документів на транспортний засіб у останнього не виникло, саме через ту обставину, що він не здійснював керування транспортним засобом, відповідно і не було порушення Правил дорожнього руху, а відтак у сержанта поліції не було правових підстав вимагати у нього для перевірки посвідчення водія та документів на транспортний засіб, жодних доказів вчинення ним будь - якого правопорушення, передбаченого КУпАП, працівникам поліції надано не було.

Вважає, що сержантом поліції ОСОБА_2 під час винесення оскаржуваної постанови не дотримано положення законодавства України, щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не встановлено належних доказів, які б свідчили, що позивач здійснював керування транспортним засобом, не досліджувалося та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем будь-якого правопорушення, більше того не поінформував позивача про конкретну причину вимоги до пред`явлення ним посвідчення водія та документів на транспортний засіб, оскільки він не вчинив та не мав наміру вчинити правопорушення, підстав для перевірки документів не було.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову серії №241098 від 26.02.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Сокирянського районного суду від 18.03.2024 року позивачу поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 26.02.2024 року об 00 год. 15 хв., керував транспортним засобом марки «Toyota Corolla Verso» д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Новодністровськ, м-н «Сонячний», буд.16, із порушенням ПДР, а саме: у водія під час перевірки документів було відсутнє посвідчення подія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке водій не пред`явив на місці зупинки, чим своїми діями порушив п.2.1 та 2.4 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами ст.280 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, наголошено на неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем не надано жодних доказів, зокрема, матеріалів відеофіксації, які б свідчили про наявність у діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, зокрема, порушення п.2.1 та 2.4 ПДР.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи є наявною лише постанова про притягнення позивача до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, в той день та час.

Судом встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення в графі роз`яснення прав та графі та про отримання копії постанови, зазначено про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, не заповнена графа про направлення копії постанови особі, що притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджує посилання позивача на те, що копія постанови йому не направлялась.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що 26.02.2024 року він не керував транспортним засобом за обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

При цьому КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого у спірних правовідносинах не було дотримано.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, відповідно винесена щодо нього постанова БАБ №241098 від 26.02.2024 року підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАБ №241098 від 26.02.2024 року підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову БАБ №241098 від 26.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М.Ратушенко