Справа № 440/880/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 р. Справа № 440/880/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 (прийняту суддею Чесноковою А.О.) по справі № 440/880/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся через «Електронний суд» до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача надати позивачу зареєстровані копії заяв надісланих відповідачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , та через кабінет пенсіонера, в тому числі на особистому прийомі в Відділі обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) м. Гребінка, пров. Євгена Гребінки, 13 в; визнати протиправними дії/бездіяльність відповідача, який не перепризначив та не виплачує субсидію позивачу після квітня 2023 року по особовій справі № 10135; зобов`язати відповідача перепризначити та виплатити невиплачену субсидію, яка не виплачується після квітня 2023 року по особовій справі № 10135; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. Одночасно позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору залишено без розгляду, а позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для направлення протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного адміністративного суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та квитанції про сплату судового збору.

29.01.2024 на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 у по справі № 440/880/24 про залишення позовної заяви без руху, та клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Позивачем надано до суду наступні документи: відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.01.2024 яку надано позивачеві за результатами розгляду його звернень від 11.01.2024 за №944/К-1600-24 та 16.01.2024 за №1331/К-1600-24 щодо автоматичного нарахування субсидії; заяву позивача від 11.01.2024; заяву позивача від 15.012024; довідку про фінансовий стан позивача для заповнення декларації від 27.01.2024; довідку ВПО від 14.03.2019; довідку Державної податкової служби за 2023 рік про майновий стан та доходи позивача. Одночасно позивач зазначив, що всі документи, які належать безпосередньо позивачу, є у позивача в оригіналах, всі інші в електронних копіях, так як позов та всі документи до позову подані позивачем через «Електронний суд».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, оскільки надані позивачем на усунення недоліків адміністративного позову документи лише частково усувають недоліки, визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, так як позивачем не надано позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також її копій у кількості, яка б відповідала кількості учасників справи.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160 КАС України, а також її копій у кількості, яка б відповідала кількості учасників справи позивачем та квитанції про сплату судового збору.

29.01.2024 на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 у по справі № 440/880/24 про залишення позовної заяви без руху, та клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 про залишення позовної заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 161 КАС України, у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, передбачено сплату судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою суду від 26.01.2024 про залишення без руху позовної заяви позивача відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, проте з описової частини ухвали вбачається, що судом першої інстанції досліджувалось та надавалась оцінка клопотанню про відстрочення сплати судового збору, яке позивачем не заявлялось.

Крім того, 29.01.2024 позивачем до суду подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, проте приймаючи оскаржувану ухвалу від 02.02.2024 про повернення позовної заяви, судом першої інстанції належним чином не проаналізовано, наведенні позивачем підстави для звільнення його від сплати судового збору, оцінку зазначеному клопотанню не надано та не принято рішення за результатами розгляду клопотання позивача.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права, окільки судом першої інстанції не вирішено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним з найважливіших елементів права на судовий захист.

Право на суд, аспектом якого є доступ до суду, є однією із гарантій основоположного права на справедливий суд. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду про повернення позовної заяви, підставою для повернення позовної заяви стало те, що позивачем не надано позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, проте ні в оскаржуваній ухвалі, ні в ухвалі про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без руху не конкретизовано, які саме вимоги зазначеної статті не виконано позивачем.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що створення штучних перешкод для позивача стосовно його доступу до правосуддя в даній адміністративній справі для захисту своїх прав, свобод та інтересів є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що повертаючи позовну заяву судом першої інстанції зазначено, що позивачем до позовної заяви не надано її копій у кількості, яка б відповідала кількості учасників справи позивачем, проте, під час прийняття оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не враховано, що, відповідно до ч. 2 ст. 174 КАС України, одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів (крім випадків, якщо позивачем є суб`єкт владних повноважень, а також якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет).

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 13.01.2000 р. по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28.10.1998 р. по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми може призвести до позбавлення заявників права доступу до суду і завадити розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналіз вищевказаних норм, вказує, що для залишення заяви без руху та в подальшому, для повернення позовної заяви не може бути єдиною та безумовною підставою не надання позивачем копій позовної заяви.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 р. скасуванню, оскільки судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 по справі № 440/880/24 - скасувати.

Справу № 440/880/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін