Справа № 757/29808/23-а
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7233273 від 26 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, до Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову від 26 червня 2023 року серії ЕАС № 7233273 Управління патрульної поліції в Житомирській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 червня 2023 року близько 14-00 год. він рухався на автомобілі Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, М-06, 350 м, в напрямку міста Рівного та був зупинений старшим сержантом поліції УПП в Житомирській області Радушинським Є. Р. за начебто перевищення дозволеної швидкості руху. Після зупинки, відносно нього винесено постанову від 26 червня 2023 року серії ЕАС № 7233273 у справі про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою, з огляду на те, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було забезпечено йому можливості скористатися правом на правничу допомогу, про що ним неодноразово заявлялися клопотання. Із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що водій, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 121 км/год. в зоні дії знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості 70 км/год.», чим перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км/год. що зафіксовано на прилад TruCam 000780, проте позивач стверджує, що на даному відрізку дороги не встановлено знаку «3.29». Водночас, в оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «3.29» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що свідчить про те, що зібраними доказами не підтверджуються обставини, викладені у вищевказаній постанові. Таким чином, інспектором поліції, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Крім того позивач вказує на те, що прилад на який здійснювалася фіксація перевищення швидкості не був розміщений стаціонарно вмонтованим способом, а його ручне розміщення суперечить приписам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Також він посилається на те, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), однак оспорювана постанова не містить відомостей про розміщення на вищевказаному відрізку дороги такого знаку.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що відповідачем не доведений належними та зібраними у справі доказами факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а рішення про накладення стягнення є необґрунтованим, тому звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року вищевказану позовну заву було залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 02 січня 2024 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву, в якій визначено коло учасників відповідно до вимог чинного законодавства, а також докази сплати судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статей 162, 163 КАС України відповідачеві був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

02 лютого 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції - Яремчук Л. М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на необґрунтованість й безпідставність позову, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки перевищення швидкості підтверджується фото та відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20, на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача. Зазначений прилад сертифіковано та пройшов повірку. До того ж, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі, що підтверджується листом ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49.

Крім того, відповідно до схеми організації дорожнього руху на ділянці дороги, зазначеній в оспорюваній постанові, наявний дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» в даному випадку «Обмеження 70 км/год.». Водночас, вимоги щодо внесення в постанову про накладення адміністративного стягнення відомостей про розташування вказаного на відрізку дороги дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості» жодною нормою статей КУпАП не передбачена.

Щодо дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів саме в автоматичному режимі, та не має жодного відношення до інкримінованого правопорушення позивачу, яке зафіксоване не в автоматичному режимі.

Таким чином, інспектор встановивши позивачем порушення ПДР України, зупинив транспортний засіб, підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, встановив особу водія, роз`яснив права позивачу, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, дослідив докази по справі та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення з дотриманням правил чинного законодавства, тобто у межах повноважень, в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позову.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7233273 від 26 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 26 червня 2023 року о 13-57 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, д. н. з. НОМЕР_1 , по автодорозі М?06 350М рухався зі швидкістю 121 км/год. в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.», чим перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год., чим порушив пункт 12.9.б Правил дорожнього руху - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3. Правопорушення зафіксовано TruCam000780.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності й накладено штраф у розмірі 340 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на цих правилах.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Зі змісту розділу 33 ПДР України знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» вказує на те, що забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Швидкість руху автомобіля вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20 ТС000780.

До відзиву на позовну заяву Департаментом патрульної поліції додано матеріали відео й фотофіксації, які зафіксували швидкість руху автотранспорту 121 км/год. з одночасним поясненням того, що вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000780 сертифіковано.

Згідно з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/І-2903-20212 лазерний вимірювач, яким зафіксовано перевищення швидкості позивачем, TruСam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСam LТІ 20/20», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ1912.

Крім того, «Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів», затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193, встановлено порядок проведення повірки засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 3 розділу IV цього Порядку, оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірок після ремонту, результати позитивної повірки оформлюються свідоцтвом про повірку.

Цим же Порядком встановлюються параметри допустимої похибки засобів вимірювальної техніки.

Так, стороною відповідача долучено до відзиву свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26095, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 19 вересня 2022 року, чинного до 19 вересня 2023 року, згідно з яким, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000780 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі:+?2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Згідно пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Правовими положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі схеми розміщення дорожніх знаків на ділянці автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп кілометри 163-166 встановлений знак, у тому числі, 3.29 (70).

Крім того, згідно з відомостей фіксування правопорушення випливає, що відповідний факт зафіксований на ділянці автомобільної дороги М-06, 163 кілометр, широта: 50°19'49.18" N; довгота: 28°31'32.92" Е, відстань до цільового транспортного засобу на час здійснення заміру швидкості становила 120,9 метрів, що свідчить про те, що фіксування швидкості здійснювалося у межах дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.».

Враховуючи наведене, посилання позивача на те, що на відрізку дороги, вказаному в оспорюваній постанові не встановлено вищевказаного знаку 3.29 оцінюються судом критично, оскільки спростовані поданими відповідачем до суду доказами, а позивачем, у свою чергу, не доведено будь-якими доказами, що такий дорожній знак на відповідній ділянці автомобільної дороги у день вчинення правопорушення був відсутній.

Окрім того, в матеріалах справи наявні фото-, відеодокази, свідоцтво про повірку вимірювального приладу, яким зафіксовано швидкість транспортного засобу, яке на момент фіксації правопорушення було чинним, тому суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні, допустимі та достатні у своїй сукупності докази вчинення ОСОБА_1 передбаченого приписами КУпАП адміністративного правопорушення, зокрема, факт руху автомобіля позивача зі швидкістю 121 км/год у межах дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.».

Доводи позивача, що використання вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 TC000780 у ручному режимі суперечить вимогам чинного законодавства, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

З диспозиції вказаної статті вбачається право, а не обов`язок працівників поліції закріплювати фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень тощо. Вказане свідчить про довільне тлумачення положень статті 40 Закону України «Про національну поліцію», адже нормами даної статті, як і будь-якої іншої не передбачено обов`язку закріплення приладу вимірювання швидкості (в тому числі приладу TruСam).

Крім того, лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає зі змісту Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням.

Таким чином, вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.

Стосовно доводів позивача про відсутність розміщення на ділянці автомобільної дороги М-06, 163 кілометр, знаку 5.70, суд зазначає, що згідно ПДР знак 5.70 - це «Зміна схеми руху». Позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.

Отже, наявність або відсутність знаку 5.70, де було вчинено правопорушення, не створює будь-яких правових наслідків для позивача у розрізі спірних правовідносин.

Водночас, знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у пункті 5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833. Дорожній знак 5.76, передбачає: «Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних вебсайтах МВС та Національної поліції.

Разом з тим, слід зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху.

Також, аналізуючи інші доводи позивача, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності. Зокрема, покладений на відповідача регламентованим частиною другою статті 77 КАС України обов`язок доказування не є абсолютним і, відповідно до частини першої статті 77 КАС України, позивач також повинен довести обставини, на які він посилається.

Втім позивачем, на відміну від відповідача, не надано належних і допустимих у розумінні статей 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що йому не надано можливості скористатися правовою допомогою. Зокрема, оскаржувана постанова була вручена позивачу, що ним не оспорювалось, однак не містить будь-яких зауважень, також матеріали справи не містять доказів, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення висловлював бажання скористатися послугами адвоката та зв`язувався з ним.

Таким чином, немає правових та об`єктивних підстав поставити під сумнів дії інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області Радушинського Є. Р. під час оформлення правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , зокрема, й у частині надання можливості скористатися правовою допомогою.

Враховуючи вищевикладене, що використання приладу TruCam в ручному режимі не суперечить вимогам законодавства, зважаючи на те, що при розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема, досліджені фото- та відеопокази, дотримані вимоги статей 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції частиною першою статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані, викладені в оскаржуваній постанові, яка відповідає вимогам статті 283 КУпАП та є законною і обґрунтованою, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-247, 250, 262, 286, 293, 295 КАС України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7233273 від 26 червня 2023 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Л. М. Ішуніна