Справа № 420/32190/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішення та наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , здоровим та придатним до військової служби;

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

4. Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військового звання.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, роз`яснено, що недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду інформації про наявність у позивача, його представника та відповідачів електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС та засвідчених копій оскаржуваних рішення та наказів, та доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин.

24.11.2023 року за допомогою системи Електронний суд представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову, у якій повідомлено, що у представника позивача наявний зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, а щодо наявності електронного кабінету у відповідача зазначено, що за його кодом ЄДРПОУ електронний кабінет не зареєстрований.

08.12.2023 ухвалою продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, роз`яснено, що недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду копії військового квитка ОСОБА_1 .

13.12.2023 року до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову, до якої додано копію військового квитка ОСОБА_1 .

Ухвалою від 14.12.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19.12.2023 до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке обґрунтовано тим, що вирішення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, має досить важливе значення для позивача та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи, а також позивач та його представник мають бажання надати усні пояснення по суті спору та надати додаткові пояснення по справі, тому на його думку існує необхідність у розгляді даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 17.01.2024 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи № 420/32190/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

17.01.2024 року ухвалою суду витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії наступних документів: рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання ОСОБА_1 здоровим та придатним до військової служби; наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ; наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про присвоєння ОСОБА_1 військового звання; рішення Військово-лікарської комісії військової частини у місті Бердичеві про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби; рішення Військово-лікарської комісії військової частини у місті Коблево про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби.

18.01.2024 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення співвідповідача, в якому він просив суд залучити до участі в якості співвідповідача військову частину НОМЕР_2 у справі № 420/32190/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними та скасування рішення та наказів, оскільки позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та у разі задоволення позовних вимог та скасування оспорюваних індивідуальних актів необхідно буде здійснити усі необхідні дії для належного виконання рішення суду та захисту порушених прав позивача, що зокрема може стосуватися прав та обов`язків військової частини НОМЕР_2 .

19.01.2024 ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залучення співвідповідача військову частину НОМЕР_2 .

31.01.2024 до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

31.01.2024 до суду від представника ОСОБА_1 надійшли заява про зміну предмету позову та клопотання про залучення співвідповідача.

05.02.2024 ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи № 420/32190/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

05.02.2024 ухвалою заяву представника ОСОБА_1 про зміну предмету позову (вх. № ЕП/1993/24) повернуто заявнику та відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залучення співвідповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.11.2023 року його зупинили співробітники ІНФОРМАЦІЯ_4 , нічого не пояснивши, не надавши будь-яких дозвільних або інших документів, силоміць затримали та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прибувши до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , його співробітники, відразу почали змушувати Позивача до проходження військово-лікарської комісії. На усну відмову Позивача від проходження військово-лікарської комісії жоден із співробітників не реагував. Окрім того, на прохання Позивача випустити його за межі приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому було повідомлено, що випускати його ніхто не буде, поки він не пройде військово-лікарську комісію. Після цього, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди Позивача та від його імені було заповнено документи, необхідні для його призову до лав ЗСУ за загальною мобілізацією. Окрім того, позивачем не було пройдено належним чином військово-лікарську комісію, а всі записи щодо її проходження є фіктивними та не відповідають дійсності. Позивач має численні хвороби, які унеможливлюють проходження ним військової служби. Проте, на усні повідомлення позивача щодо його непридатності, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 жодним чином не реагували, за відповідними підтверджуючими документами із приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача не випустили. Після складення вказаних фіктивних документів, Позивача продовжували насильно утримувати у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 та згодом направили до навчальної військової частини у АДРЕСА_1 . Після прибуття позивача до навчальної військової частини у місті Бердичіві ним також було пройдено військово-лікарську комісію. За результатами ВЛК, його було визнано непридатним до військової служби. Відповідні документи у позивача відсутні, ймовірно вони знаходяться у вказаній військовій частині або в особовій справі позивача. У зв`язку із непридатністю позивача до військової служби, його було відправлено з навчальної військової частини назад до міста Одеси, до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.11.2023 року з міста Одеси, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , його було відправлено до військової частини у АДРЕСА_2 . В даній військовій частині позивачем також було пройдено ВЛК, за результатами якої позивача було визнано обмежено придатним до військової служби. До 12.11.2023 року позивач перебував у даній військовій частині, у АДРЕСА_2 . 12.11.2023 року позивача було направлено з військової частини назад до м. Одеси, ІНФОРМАЦІЯ_3 . По прибуттю, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивача було направлено до іншої навчальної військової частини у АДРЕСА_2 . На даний час, позивач перебуває у розташуванні вказаної навчальної військової частини. Позивач вважає, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 діяли не в межах своїх повноважень, затримуючи ОСОБА_1 , здійснюючи його доставку до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 та подальшого утримання. Зазначає, що відповідачем було грубо порушено процедуру проходження військово-лікарської комісії позивачем та здійснено фальсифікацію документів, які пов`язані з ВЛК. Стверджує, що призов ОСОБА_1 за загальною мобілізацією було здійснено із порушенням норм чинного законодавства та з перевищенням повноважень співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стало підставою для звернення до суду.

25.01.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що системний аналіз правових норм та судової практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здоровим та придатним до військової служби, а також, щодо визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову на військову службу за мобілізацією, та визнання протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про присвоєння позивачу військового звання, та щодо стягнення з відповідача судових витрат - є необгрунтованими, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому не підлягають задоволенню судом. Вказує, що аргументи позивача щодо змушення його до проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією, та не реагування працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 на його відмову від проходження медичного обстеження, що наче б то співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 без його згоди та від його імені було заповнено документи, необхідні для його призову на військову службу за загальною мобілізацією, є необгрунтованими, та такими що не відповідають дійсності, та не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

До суду від позивача 31.01.2024 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що викладені у відзиві доводи є безпідставними.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.11.2023 представники ІНФОРМАЦІЯ_6 зупинили ОСОБА_1 як військовозобов`язаного, однак у зв`язку з відсутністю військових облікових документів, наявність яких передбачена чинним законодавством, його запросили та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки (актуалізації) облікових даних, видачі військового квитка та в подальшому проходження медичного обстеження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби в порядку і на умовах, які визначені ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В ході звірки облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 проживає у Малиновському районі м. Одеси з 24.02.2009 за адресою: АДРЕСА_3 , але на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебував.

Також, в ході перевірки облікових даних будь-яких скарг, заяв та пропозицій від позивача на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та до вищого керівництва органів військового управління не надходило, протилежного під час розгляду справи не доведено та доказів не надано в спростування вказаних обставин.

Рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.11.2023 громадянин ОСОБА_1 був визнаний здоровим та придатним до військової служби, протокол № 102 від 09.11.2023.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2 від 09.11.2023 року на виконання Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», мобілізаційної директиви ГШ ЗСУ № 321/1168 ОКП від 18.06.2018 р. «Про особливості ведення військового обліку військовозобов`язаних в органах військового управління, військових частинах та військових комісаріатах», ОСОБА_1 присвоєно першочергове звання «солдат», матрос запасу.

09.11.2023 року ОСОБА_1 підписав Заяву про видачу військового квитка, в якій зазначено в графі «Скарги на здоров`я» - болить спина.

Згідно відомостей, які внесені у облікову картку до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , який виданий 09.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_7 , у нього зазначається ВОС - № 956 код 647А, і розшифровується ВОС-965 - будівельні роботи, а код-647 - робітник підсобний, передбачає військове звання - солдат.

Наказом т.в.о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 255 від 13.11.2023 року «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» солдат ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до військової частини НОМЕР_4 .

Не погоджуючись з діями та рішеннями ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який діяв і на час спірних правовідносин та діє на час розгляду справи.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 Про загальну мобілізацію постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (набрання чинності - 24 лютого 2022 року).

Згодом, строк проведення загальної мобілізації продовжувався Указами Президента України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із ч.9 ст.1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд лікарями-спеціалістами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 з винесенням відповідного висновку.

Зі змісту довідки ВЛК від 09.11.2023 вбачається, що на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби його визнано придатним до військової служби.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (Положення № 402).

Згідно із п.1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з п.1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до п.2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402).

Згідно пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402:

2.4.4. На ВЛК регіону покладаються, зокрема:

організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;

контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку;

розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

2.4.6. Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

2.4.10. Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення № 402:

2.6.1. До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

2.6.2. Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

2.6.3. До складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

2.6.4. Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

2.6.5. До участі в роботі позаштатних ВЛК на правах членів комісії залучаються головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень та інші лікарі-спеціалісти військових лікувальних закладів, начальники медичної служби та представники командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, та військові спеціалісти за клопотанням ВЛК.

Згідно пункту 2.10 глави 2 розділу І Положення № 402:

2.10.1. ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у військових комісаріатах Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва створюються відповідно Кримська республіканська, обласні та Київська міська ВЛК в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного військового комісаріату, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_8 .

2.10.2. Роз`яснення ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК військового комісаріату.

ВЛК військового комісаріату має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

2.10.3. ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

2.10.4. На ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів.

2.10.5. У порядку контролю на ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу I цього Положення.

Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з п.1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Пунктом 1.4 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею, зокрема під № 10: особи, які підлягають медичному огляду - військовозобов`язані, які призиваються та проходять воєнні навчальні (перевірочні) та спеціальні збори осіб рядового та офіцерського складу; призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; огляд проводиться ВЛК військових комісаріатів, гарнізонні (госпітальні) ВЛК; графа Розкладу хвороб, ТДВ, за якими проводиться медичний огляд, - II, III (залежно від військового звання), ТДВ "Б", "В", "Г".

Відповідно до положень глави 3 розділу II Положення № 402.

3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

3.3. Військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

3.4. Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор.

3.5. До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

3.6. Картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

3.7. Якщо офіцери запасу раніше служили у Збройних Силах України або інших військових формуваннях, тоді військовий комісаріат у направленні на огляд вказує, коли і з якої причини вони були звільнені у запас. На звільнених із військової служби за станом здоров`я у ВЛК обов`язково подається Свідоцтво про хворобу (додаток 11) або його копія.

3.8. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби";

"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

Придатний до військової служби";

"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Згідно з пунктом 20.1. глави 20 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК (пункт 20.2. глави 20 розділу II Положення № 402).

Під час розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 09.11.2023 з метою визначення ступеня придатності до військової служби пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, в ході якого будь-яких скарг на свій стан здоров`я не заявляв та відповідних підтверджуючих документів медичного характеру, які б могли містити будь-яку інформацію щодо змін стану його здоров`я, не надав.

Результат медичного огляду було оформлено Довідкою ВЛК від 09.11.2023, згідно із якою на підставі Графи 2 Розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби, у порядку та на умовах, які визначені пунктом 3.8 Положення № 402.

В позові та відповіді на відзив позивач стверджує, що його було в примусовому порядку без його згоди доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а сама процедура проходження ним ВЛК вчинена з порушенням чинного законодавства, однак будь-яких належних доказів на підтвердження цих обставин він до суду не надав.

Суд критично оцінює посилання позивача на незадовільний стан здоров`я, оскільки з урахуванням зазначеного у разі наявності сумніву щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови, що не було ним реалізовано.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарських комісій, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК військового комісаріату області та до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку відповідно до підпунктів 2.3.3 пункту 2.3, підпункту 2.10.5 пункту 2.10 глави 2 розділу І Положення № 402.

Разом з тим, як зазначалось вище, позивач не оскаржив рішення ВЛК та не використав своє право на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що стан здоров`я позивача на момент огляду було визначено лікарями-спеціалістами Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 не об`єктивно, а доказів порушення проведення процедури огляду до суду взагалі не було надано.

Відповідно до положень ст.20, 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Оскільки на той час ОСОБА_1 виповнилося повних 27 років та він перебував в статусі військовозобов`язаного, тому на підставі вказаних норм він міг бути прийнятий на військову службу під час мобілізації.

При цьому, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 у своїй діяльності керувалися постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (Положення № 154) та діяли в межах повноважень щодо оповіщення громадянина ОСОБА_1 для призову на військову службу за загальною мобілізацією, протилежного під час розгляду справи не було встановлено та доведено.

Відповідно до абз.11 п.9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Постановою Кабінету міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Порядок № 1487) визначено механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів, якими є:

для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Таким чином, аргументи позивача щодо дій представників відповідача про доставку громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що були направлені на звіряння облікових даних, які вони вважають такими, що підлягають визнанню незаконними та скасуванню, є необгрунтованими.

Згідно Порядку № 1487 військово-облікова спеціальність - це військова спеціальність військовозобов`язаного та військовослужбовця для його обліку та використання у військовій справі. Інформація про ВОС міститься у військовому квитку або тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.09.2020 № 317 Про затвердження переліків військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу і тарифних переліків посад вищезазначених військовослужбовців (із змінами) встановлені військово-облікові спеціальності (ВОС).

Згідно облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , який був виданий 09.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_7 , у нього зазначається ВОС - № 956 код 647А, і розшифровується ВОС-965 - будівельні роботи, а код-647 - робітник підсобний, і передбачає військове звання - солдат.

Для громадян (військовозобов`язаних), які не проходили військову службу, згідно із розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України № 14682/*** від 19.05.2023, Директиви ІНФОРМАЦІЯ_10 № 764/1052/*** від 19.05.2023, Розпорядження Командувача ОК ІНФОРМАЦІЯ_11 від 19.05.2023 № 2393/5/3/*310 направляються на курси перепідготовки та підвищення кваліфікації військових коледжів, навчальних центрів, загальновійськових полігонів, навчальних батальйонів резерву офіцерського складу.

Відповідно до вищезазначених документів Головнокомандувача Збройних Сил України категорично заборонено залучення особового складу, який не пройшов відповідну підготовку у навчальних центрах, загальновійськових полігонах, та навчальних батальйонах резерву офіцерського складу.

Під час розгляду справи суд встанови, що позивач 13.11.2023 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений в розпорядження до військової частини НОМЕР_4 (Об`єднаний навчально-тренувальний центр), що підтверджується наданою копією витягу з наказу від 13.11.2023 № 255 та Поіменного списку військовозобов`язаних.

Крім того, як вище було зазначено, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.09.2020 № 317 «Про затвердження переліків військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу і тарифних переліків посад вищезазначених військовослужбовців» (зі змінами) передбачено штатні військові звання, в частині код-647 «підсобний робітник» - штатне військове звання «солдат».

Оскільки громадянин ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, тому він може бути призваний на військову службу за мобілізацією, а присвоєння військового звання - солдат передбачено наказом Міністерства оборони України від 07.09.2020 № 317.

Згідно з ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Додатком № 1 до Порядку № 921 є Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Правила), пунктом 1 яких встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку, щодо обов`язку позивача дотримуватися правил військового обліку.

Відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин громадянину ОСОБА_1 виповнилося повних 27 років та він перебував в статусі військовозобов`язаного, тому на підставі вказаних норм він був прийнятий на військову службу під час мобілізації.

Під час розгляду справи суд не встановив порушень відповідачами порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішення та наказів.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішення та наказів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 );

ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя О.А. Вовченко

.