Справа № 420/11019/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 , НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 , в якій представник позивачки просить суд:

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 94780,92грн.;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 106720грн.;

відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. (за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди) на строк до ухвалення судового рішення у справі;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/11019/23 розподілена на суддю Аракелян М.М. Ухвалою суду від 22.05.2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання суду уточненої позовної заяви ( у трьох екземплярах) із приведенням її у відповідність до норм ст.5 КАС України.; встановлено позивачу строк 7 днів з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

26.05.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, в додатки до якої надана уточнена позовна заява, в якій представник позивачки просить суд:

визнати протиправною бездіяльність з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частини НОМЕР_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення її чоловіка - командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", молодшого сержанта ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 94780,92грн.;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 106720грн.;

відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. (за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди) на строк до ухвалення судового рішення у справі;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України; витребувано у НОМЕР_13-ї окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 відомості щодо складових грошового забезпечення ОСОБА_2 , що було виплачене ОСОБА_1 28.04.2023 року.

05.06.2023 року представник позивачки подав суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 09.06.2023 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання на 22.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 листопада 2022 року за невідомих обставин на території військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_4 від вогнепальних поранень загинув чоловік позивачки - молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходив військову службу на посаді командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_12- го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 . Згідно з довідкою про причини смерті до лікарського свідоцтва про смерть від 28.02.2023 № 362-а з поміткою «замість остаточного» смерть ОСОБА_2 настала внаслідок: випадків ушкодження з невизначеним наміром; причина смерті: ушкодження внаслідок пострілу з гвинтівки, карабіну чи великокаліберної вогнепальної зброї, намір невизначений; обставини, при яких відбулася травма: виявлений з вогнепальним ушкодженням голови в розташуванні військової частини, с. Градениці. За фактом насильницької смерті ОСОБА_2 19 листопада 2022 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0000808 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. На даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування. 28.11.2022 року позивачка звернулася до командира військової частини НОМЕР_3 із заявою про виплату їй грошового забезпечення, належного, але не отриманого її чоловіком ОСОБА_2 , проте відповідачем не було сплачено позивачці жодних коштів. 28.04.2023 року на банківський рахунок позивачки від Військової частини НОМЕР_5 надійшли грошові кошти у розмірі 21 458,08 грн. ОСОБА_1 зазначає, що було сплачено грошове забезпечення у неповному обсязі - Військовою частиною НОМЕР_5 не було включено до суми грошового забезпечення щомісячну премію та додаткову винагороду під час дії воєнного стану; позивачці мало бути сплачено грошове забезпечення, належне але не отримане її чоловіком за листопад 2022 року у загальному розмірі 116239грн. Така бездіяльність відповідачів є протиправною.

В частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 , зокрема, зазначила, після смерті ОСОБА_2 його сім`я втратила годувальника та єдиний дохід. Позивачка залишилася з малолітньою дитиною без засобів до існування. Щоб якось вижити з дитиною вона розраховувала отримати грошове забезпечення свого чоловіка і для цієї мети звернулася до Військової частини НОМЕР_3 із відповідною заявою. Також вона мала намір отримати державну соціальну допомогу по втраті годувальника, але для цього потрібен висновок службового розслідування військової частини, якого, як їй повідомили, доведеться довго чекати. Тож позивачка надіялася на перший час отримати хоч грошове забезпечення чоловіка за листопад 2022 року. Про причини невиплати грошової допомоги позивачка дізналася лише з листа Військової частини НОМЕР_3 від 11.01.2023 Не отримавши коштів грошового забезпечення, при цьому не маючи роботи і жодного заробітку, не отримуючи державної соціальної допомоги або допомоги по безробіттю, позивачка змушена була звертатися до родичів за матеріальною допомогою та просити у знайомих гроші в позику. Тобто, в результаті бездіяльності відповідачів ОСОБА_1 опинилась у скрутному матеріальному становищі та заради своєї доньки мусила переступити через свою честь і гідність та фактично просити милостиню. Все це наряду зі скорботою за загиблим чоловіком завдало позивачці величезних моральних страждань. Також душевних страждань їй завдає висловлена у листі Військової частини НОМЕР_5 від 20.04.2023 причина невиплати грошового забезпечення у повному обсязі - необхідність встановлення фактів, що спростовують самогубство її чоловіка, в той час, коли відсутні будь-які факти, які вказують на умисне самоушкодження ОСОБА_2 Незаконною і безпідставною бездіяльністю відповідачів щодо невиплати до 28.04.2023 безспірної частини грошового забезпечення, а також щодо невиплати до сьогоднішнього дня грошового забезпечення в повному обсязі, позивачці було завдано значної моральної шкоди. Позивачка оцінює завдану їй відповідачами моральну шкоду у розмірі 106 720,00 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, ОСОБА_1 виходила з того, що Військова частина НОМЕР_5 притримала за надуманих підстав виплату саме щомісячної премії її чоловіка у розмірі 6720,40 грн. та додаткової винагороди на період воєнного стану у розмірі 100 000,00 грн. Тому компенсація завданої моральної шкоди у зазначеному розмірі є справедливою.

08.06.2023 року представник позивача подав суду клопотання про витребування доказів.

19.06.2023 року Військова частина НОМЕР_3 подала суду:

- відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог;

- докази на виконання вимог ухвали суду від 31.05.2023 року.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №52 від 09.02.2023 року прийнято рішення про виплату грошового забезпечення сім`ї померлого військовослужбовця, призначити виплату позивачці, як дружині померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , грошового забезпечення останнього у безспірному розмірі, що включає такі складові елементи: посадовий оклад 3170грн 00 коп,, оклад за військове звання 670 грн 00 коп., надбавка за вислугу років 30% складає 1152грн 00 коп, надбавка за особливості проходження військової служби 65% складає 3244грн 80 коп., індексація 1424 грн 80 коп. Також, нарахована грошова допомога на поховання у розмірі 12540грн 00 коп. (утримано ВЗ 228грн 92 коп). Разом до виплати 21972грн 68коп. Позивачка була належним чином повідомлена, що щомісячна премія та додаткова винагорода є спірної грошової виплатою та рішення про ці грошові виплати буде прийнято після закінчення спеціального розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 . З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України надіслана окреме доручення від 23.06.2022 №912/3/29, пунктом 2 якої передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційна із розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційна часу участі у таких діях або заходах); 30 000 гривень, - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби). Пунктами 5, 6 вказаного наказу передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установі організації) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Згідно 3 пунктом лату додатково м 9 рішення Міністра оборони України до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включаються військовослужбовців, які навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом), - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство. Наведений перелік підстав для невиплати забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, с вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Тобто, на період воєнного стану Постановою №168 передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. в залежності від того, чи бере військовослужбовець безпосередню участь у бойових діях, виплата якої здійснюється на підставі наказів командирів. Згідно листа вих. № 50 від 11.01.2023 та наданої довідки щодо нарахувань та виплат основного і додаткових видів грошового забезпечення молодшому сержанту ОСОБА_2 у 2022 році виплачувалась додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких Виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у березні - 28064,51 грн, у квітні 30000 грн, у травні 30000 грн, у червні - 30000 грн, у липні 30000 грн, у серпні 30000 грн, у вересні 30000 грн, у жовтні 30000 грн. Призупинення виплати позивачці додаткової винагороди ОСОБА_2 за листопад 2022 року відбулося на підставі наказу №52 від 09.02.2023 року до завершення службового розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 .

В частині стягнення моральної шкоди - позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі, відсутнє матеріальне підтвердження моральної шкоди, не розкрито її суть в цілому та не доведено її фактичне існування зокрема, доказів погіршення здоров`я (медичних довідок, висновків тощо) або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача, не було доведено причинно-наслідкового зв`язку між стверджуваними душевним и та психологічними стражданнями з предметом позову, у відповідній частині вимог, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача щодо прийняття відповідного рішення, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 106 720,00 грн. Позивач посилається щодо невиплати їй грошового забезпечення, однак відповідно до довідки від 02.06.2023 за №138 ОСОБА_2 було нараховано основне і додаткове грошове забезпечення за листопад 2022 року та виплачена сума грошового забезпечення 28 квітня 2023 року на картковий рахунок дружини ОСОБА_1 за її заявою.

Ухвалою суду від 30.06.2023 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_7 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) розпорядчий акт чи витяг з нього щодо зарахування військової частини НОМЕР_3 на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_5 у відповідності до вимог п. 1.5 Додатку до наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 22.04.2021 року №104).

Судове засідання, призначене на 21.06.2023 року перенесено на 10.08.2023 року у зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці.

10.07.2023 року Військова частина НОМЕР_5 подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначила, що наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 № 493 призначено спеціальне розслідування за фактом смерті командира 1-го розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 09.02.2023 № 52 на підставі заяви позивачки від 28.11.2022 вх. № 686 прийнято рішення про виплату їй, як дружині померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , належного, але не отриманого ним до дня смерті, у тому числі за весь місяць, грошового забезпечення за листопад 2022 року: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавку про вислугу років, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, індексацію. Згідно розрахунку фінансової служби військової частини НОМЕР_5 розмір виплати складає 21 458,08 грн. Цією ж Постановою № 168 наказом прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на поховання у розмірі 12 540,00 грн. Указані грошові кошти отримані позивачкою в повному обсязі. Кримінальне провадження № 0000808 стосовно смерті ОСОБА_3 наразі триває, а тому, враховуючи непередбачуваність термінів тривалості досудового розслідування вказаного кримінального провадження, спеціальне розслідування за фактом загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 буде завершено в найближчі строки за наявними у розпорядженні комісії зі спеціального розслідування матеріалами. Повноваження такої комісії та порядок проведення спеціального розслідування визначені Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом МОУ від 27.10.2021 № 332. Як убачається з наказу про склад добового наряду військова частина НОМЕР_3 станом на 19.11.2022 не виконувала бойових розпоряджень зі здійснення заходів, визначених у п. 1 Постанови № 168. Таким чином, загибель військовослужбовця ОСОБА_2 може бути достатньою підставою для нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., за умови, якщо така загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Згідно п. 1 Постанови № 168 військовослужбовець ОСОБА_2 набув та отримував додаткову винагороду в розмірі 30000грн. пропорційно розрахунку на місяць. Вимоги про стягнення додаткової винагороди є передчасними, оскільки, зокрема, наразі перевірка обставин загибелі ОСОБА_2 . B рамках кримінального провадження триває, висновки слідства, які б підтверджували або спростували факт скоєння останнім самогубства, - відсутні. Тому твердження позивачки стосовно «незаконної та безпідставної бездіяльності» відповідачів у виплаті їй додаткової винагороди є такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

В частині стягнення моральної шкоди - позивачкою не надано жодних доказів заподіяння їй моральних страждань нібито протиправною поведінкою відповідачів, відсутнє матеріальне твердження моральної шкоди, не розкрито її суть в цілому та не доведено її фактичне існування зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідачів, не наводяться причинно- наслідкові зв`язки між стверджуваними душевними та психологічними стражданнями з предметом позову, у відповідній частині вимог, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів щодо прийняття відповідного рішення, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою я відшкодування моральної шкоди.

14.07.2023 року Військова частина НОМЕР_3 подала суду докази на виконання вимог ухвали суду від 30.06.2023 року.

10.08.2023 року 14.07.2023 року Військова частина НОМЕР_3 подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Судове засідання, призначене на 10.08.2023 року відкладено на 21.08.2023 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача від 10.08.2023 року.

16.08.2023 року представник позивачки подав заяву про зміну предмету позову, у якій ОСОБА_1 просить суд:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 », військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в повному обсязі грошового забезпечення її чоловіка - командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » молодшого сержанта ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 07.07.2023 року №316 «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_4 »;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) та з НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) солідарно на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення у розмірі 94 780,92 грн.;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ). та з ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) солідарно на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 106720грн.;

стягнути з НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) та з ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) солідарно на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати;

відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у сумі 1073,60 грн. (за позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу на строк до ухвалення судового рішення у справі.

У вказаній редакції суд прийняв до розгляду позов ОСОБА_1 .

В заяві від 16.08.2023 року зазначено, що наказ командира Військової частини НОМЕР_3 від 07.07.2023 року №316 «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 » є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки висновки комісії, які фактично були затверджені оскаржуваним наказом, про те, що причиною смерті ОСОБА_2 нібито стало самоушкодження внаслідок пострілу з автоматичної зброї АК-74 в ділянку голови є цілковитою фантазією членів комісії та повністю не відповідають дійсності. Оскаржуваний наказ ґрунтується на видуманих, недостовірних відомостях про самогубство ОСОБА_2 , у зв`язку з чим не може вважатися підставним та законним. Зважаючи на негативні наслідки оскаржуваного наказу у вигляді позбавлення права позивачки на отримання в повному обсязі належного її чоловіку грошового забезпечення, з метою ефективного захисту порушених прав позивачки потрібно визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ.

21.08.2023 року представник позивача подав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.08.2023 року оголошено перерву до 06.09.2023 року.

05.09.2023 року Військова частина НОМЕР_5 подала відзив на уточнений адміністративний позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову відповідач послався на положення п.4 р.ІІ, п.1 р.І, п.1 р.2, п8 р.2, п.9 р.2, п.п.4-6 р.ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністра оборони України №332 від 27.10.2021 року , зазначив, що в результаті спеціального службового розслідування комісія встановила, що причиною смерті ОСОБА_2 є два вогнепальні поранення голови, які розташовані в анатомічній ділянці тіла останнього, доступній для самостійного спричинення ушкоджень самим постраждалим внаслідок пострілу з автоматної зброї АК-74 в ділянку голови. До таких висновків комісія прийшла на підставі висновку судово- медичної експертизи №609-362/2022 у сукупності з іншими доказами, зібраними в ході спеціального розслідування, зокрема, показами свідків, які фактично перебували в одному приміщенні зі загиблим під час скоєння ним самогубства Висновок експертизи є чинним, а результати його досліджень не спростовані в порядку, передбаченому законом. Висновок судово-медичного експерта, в сукупності зі всіма іншими доказами, дають законні підстави стверджувати, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок самогубства. Таким чином, враховуючи вичерпання комісією зі спеціального розслідування всіх передбачених Інструкцією № 332 засобів проведення спеціального розслідування, відсутності суттєвих процедурних порушень, які б мали негативний вплив на його підсумки, оспорюваний наказ командира військової частини НОМЕР_3 являється законним, тобто прийнятим з дотриманням всіх принципів та вимог ч. 2 ст. 2 КАС України,

У судовому засіданні 06.09.2023 року оголошено перерву до 28.09.2023 року.

11.09.2023 року Військова частина НОМЕР_8 подала відзив на уточнений адміністративний позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що Як убачається з матеріалів спеціального розслідування, воно проведено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 №493 про призначення спеціального розслідування. Термін проведення даного розслідування неодноразово продовжувався наказами командира цієї ж військової частини. Ознаки навмисного вбивства ОСОБА_2 , які начебто не спростовані експертними дослідженнями та вбачаються з обставин його загибелі, на які посилається позивачка як на підставу свого позову, мають встановлюватись та доводитись в рамках кримінального провадження за фактом смерті останнього та засобами, передбаченими КПК України. Будь-яких інших підстав незаконності спірного наказу про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 позивачка не наводить. Тому підстави для визнання оспорюваного наказу незаконним та його скасування відсутні. Органом досудового розслідування експертні дослідження, зокрема, висновок судово-медичної експертизи від 23.01.2023 № 609-362/2022, були помилково скеровані лише на адресу військової частини НОМЕР_3 та надані в розпорядження комісії зі спеціального службового розслідування військової частини НОМЕР_5 лише 21.06.2023 супроводжувальним листом військової частини НОМЕР_3 від 20.06.2023 №2977. Після отримання результатів вказаної експертизи комісія зі спеціального розслідування змогла зробити остаточні висновки щодо обставин загибелі ОСОБА_2 , завершити спеціальне розслідування та скласти відповідний акт про його підсумки. Після надходження до військової частини НОМЕР_3 матеріалів спеціального розслідування та акту проведення спеціального розслідування від 06.07.2023 затвердженого командиром військової частини НОМЕР_5 , наказом командира військової частини НОМЕР_3 №316 від 07.07.2023 спеціальне розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 вважається завершеним. Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 №206 від 19.07.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік. Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 387 від 01.08.2023 ОСОБА_1 виплачено премію з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 212% у сумі 6720 гривень 40 копійок. В обґрунтуваннях позову ОСОБА_1 вказує на розбіжності у висновку експертизи від 23.01.2023 №609-362/2022, а саме, що експертом начебто встановлено, що ОСОБА_2 отримав два вогнепальних поранення, які можуть бути спричинені із автомату АК-74 лише двома пострілами при одиночному режимі стрільби. Проте, вказаний висновок таких умовиводів експерта не містить. Наведене свідчить, що приписуючи експерту висновки, яких він не робив, позивачка вдається до маніпуляцій, чим вводить суд в оману відносно дійсних обставин загибелі свого чоловіка.

25.09.2023 року представник позивача подав пояснення, у яких, зокрема, зазначив, що в матеріалах спеціального розслідування наявна копія висновку експерта № 609- 362/2022, складеного 23 січня 2023 року лікарем судово-медичним експертом Центрального міжрайонного відділення № 2 КУ «ООБСМЕ» (м. Біляївка) Чебан В.О. за результатами проведеної в рамках кримінального провадження судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 . На підставі аналізу вказаного висновку експерта було встановлено, що судово-медична експертиза трупа ОСОБА_2 в порушення Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, була проведена неповно і не об`єктивно, у зв`язку з чим висновки експерта не можуть вважатися неупередженими, об`єктивними і достовірними. Враховуючи наведене, на підставі мого клопотання, у кримінальному провадженні було призначено повторну судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_2 , пов`язану с ексгумацією. На даний час повторна судово-медична експертиза не завершена.

Судове засідання, призначене на 28.09.2023 року відкладено на 12.10.2023 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача.

12.10.2023 року Військова частина НОМЕР_5 подала суду заперечення на додаткові пояснення представника позивача, у яких, зокрема, зазначила, що як убачається з акту спеціального розслідування для встановлення причин смерті військовослужбовця ОСОБА_2 відповідною комісією вжиті всі необхідні заходи, передбачені п. 5 розділу III Інструкції про спеціальні розслідування, що достатні для встановлення зв`язку між фактом його загибелі та виконанням ним обов`язків військової служби. Висновок експерта №609-362/2022 покладений в основу висновків комісії зі спеціального розслідування щодо причин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки повністю збігається з обставинами його загибелі, встановленими під час спеціального розслідування шляхом допиту свідків, дослідження місця події тощо. Тому, члени комісії зі спеціального службового розслідування, до складу якої також входив представник Військової служби правопорядку Збройних Сил України, цілком обґрунтовано дійшли висновку про загибель військовослужбовця ОСОБА_2 внаслідок самогубства. Це не позбавляє позивачку доводити зворотне в рамках відповідного кримінального провадження та отримати відповідні грошові виплати у разі доведення смерті останнього під час виконання обов`язків військової служби.

У судовому засіданні 12.10.2023 року оголошено перерву до 02.11.2023 року, а потім - до 05.12.2023 року.

28.11.2023 року представник позивача подав клопотання про стягнення судових витрат, в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати - 1073,60грн. судового збору та 35000грн. витрат на правничу допомогу.

01.12.2023 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів та додаткові пояснення, у яких наполягав на задоволенні позовних вимог.

Судове засідання, призначене на 05.12.2023 року відкладено на 21.12.2023 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача.

18.12.2023 року Військова частина НОМЕР_5 подала суду додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, заперечувала проти стягнення судових витрат та зазначила, що у зв`язку з безпідставністю позовних вимог заявлені позивачкою судові витрати мають бути покладені на неї. Проте, у разі задоволення повністю або частково судом позовних вимог ОСОБА_1 - заявлений позивачкою розмір витрат на правничу допомогу на суму 35 тис. грн. являється не співмірним, завищеним та таким, що підлягає суттєвому зменшенню. Заявлені в п.п. 2, 5-11, 23-25, 27, 28 та 32 акті надання правової допомоги від 23.11.2023 взагалі не стосуються питань підготовки або розгляду даної справи по суті, а тому не можуть бути віднесені до судових витрат. Такими діями, наприклад, є надання консультації з питань отримання грошового забезпечення (п. 2 Акту) чи заява до військової частини про відновлення прав ОСОБА_2 (п. 5 Акту) або скарг до Офісу Президента України (п. 8 Акту), Військової служби правопорядку (п. 23 Акту) і Міністерства оборони (п. 27 Акту) тощо. Оформлення в паперовому вигляді та подання до суду позовної заяви (п. 14 Акту) охоплюється допомогою у складенні позову (п. 13 Акту), а тому рахувати та покладати ці витрати окремо на відповідачів є надмірним. Клопотання же про надання доказів (п. 35 Акту) подане представником позивачки з вищевказаними порушеннями, а тому розумність таких витрат є сумнівною та невиправданою. Враховуючи нескладний з точки зору адміністративного процесу характер даної справи, завищений розмір гонорару адвоката та незначний час, приділеній адвокатом безпосередньо цій адміністративній справі, відповідач вважає за належне клопотати перед судом про зменшення судових витрат (ч. 7 ст. 134 КАС України).

20.12.2023 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

20.12.2023 року Військова частина НОМЕР_3 подала заперечення на клопотання про стягнення судових витрат, у яких просила відмовити у стягненні судових витрат.

Судове засідання, призначене на 21.12.2023 було перенесено на 16.01.2024 року у зв`язку з зайнятістю судді у іншому судовому засіданні в режимі відеоконференції (справа №420/26299/21).

У судовому засіданні 16.01.2024 року було оголошено перерву до 01.02.2024 року.

25.01.2024 року Військова частина НОМЕР_3 подала суду лист, в якому зазначила, що представник військової частини не зможе з`явитись у судове засідання 01.02.2024 року.

01.02.2024 року представник позивача подав заяву, в якій просив провести судове засідання 01.02.2024 року без участі позивачки та її представника.

Враховуючи вищевикладене, судом було прийняте рішення про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу на посаді командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_12- го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військова частина НОМЕР_3 (наказ Військової частини НОМЕР_3 №35 від 03.03.2022 року , т.2,а.с.84).

19 листопада 2022 року на території військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_4 від вогнепальних поранень ОСОБА_2 загинув.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 19.11.2022 року №299 молодшого сержанта ОСОБА_2 з 19.11.2022 року знято з усіх видів забезпечення та призупинено всі виплати у зв`язку зі смертю (т.2,а.с.48).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 року №493 було вирішено провести спеціальне розслідування за фактом смерті командира 1-го розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 (т.1,а.с.138).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 19.11.2022 року зареєстроване кримінальне провадження №0000808, за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.115 КК України за фактом смерті ОСОБА_2 (т.2, а.с.49).

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.11.2015 року (т.1,а.с.22).

Згідно інформації щодо нарахувань та виплат основного та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 у 2022 році, йому у квітні-жовтні 2022 року була виплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану за постановою Кабміну України №168 у розмірі 30000грн. щомісячно; грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 14957,20грн. ОСОБА_2 отримав (т.1,а.с.29).

28.11.2022 року ОСОБА_1 , звернулась до командира Військової частини НОМЕР_3 із заявою, в якій просила виплатити їй грошове забезпечення, грошові винагороди та інші виплати, на які мав право її померлий чоловік ОСОБА_2 (т.1,а.с.26) за листопад 2022 року.

21.01.2023 року представник позивачки звернувся до командира Військової частини НОМЕР_3 із заявою, в якій просив невідкладно виплатити ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення (за весь місяць), належного загиблому військовослужбовцю ОСОБА_2 , в тому числі додаткову винагороду 100000грн. (т.1,а.с.149), на що отримав відповідь від 12.02.2023 року, у якій зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 52 від 09.02.2023 року про виплату грошового забезпечення сім`ї померлого військовослужбовця, призначено виплату ОСОБА_1 , як дружині померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 грошового забезпечення останнього у безспірному розмірі, що включає такі складові/елементи: посадовий оклад. 3470грн 00 коп., оклад за військове звання 670 грн 00 коп., надбавка за вислугу років 30% складає 1152грн 00 коп, надбавка за особливості проходження військової служби 65% складає 3244грн 80 коп., індексація 1424 грн 80 коп. Також, нарахована грошова допомога на поховання у розмірі 12540грн 00 коп. (утримано ВЗ 228грн 92 коп). Разом до виплати 21972грн 68коп. До завершення спеціального розслідування за фактом смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 і підтвердження чи спростування за його результатами самогубства, як імовірної причини смерті, відсутня можливість визначити наявність/відсутність права ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди на період дії воєнного стану. Після закінчення спеціального розслідування за фактом смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 , яким буде визначено причину смерті, її пов`язаність чи не пов`язаність із виконанням обов`язків військової служби, військова частина НОМЕР_3 повідомить ОСОБА_1 про результати розслідування та про наявність/відсутність в неї права отримати додаткову винагороду її чоловіка за листопад 2022 року (т.1,а.с.150-151).

Згідно наказу Військової чистини НОМЕР_3 від 09.02.2023 року №52 «Про виплату грошового забезпечення сім`ї померлого військовослужбовця» (т.1.с.152), вирішено :

1.Виплатити дружині померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 належне, але не отримане ним до дня смерті, у тому числі за весь місяць, грошове забезпечення за листопад 2022 року: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку про вислугу років, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, індексацію.

2. Виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на поховання у розмірі 12 540 гривень 00 копійок.

Підстава: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 22.11.2022 року № 8, виданий Белградським відділом ДРАДС у Белградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

3. Щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби та додаткову винагороду на період дії воєнного стану за листопад 2022 року не виплачувати до завершення службового розслідування.

Згідно з довідкою про причини смерті до лікарського свідоцтва про смерть від 28.02.2023 року №362-а з поміткою «замість остаточного» смерть ОСОБА_2 настала внаслідок: випадків ушкодження з невизначеним наміром; причина смерті: ушкодження внаслідок пострілу з гвинтівки, карабіну чи великокаліберної вогнепальної зброї, намір невизначений; обставини, при яких відбулася травма: виявлений з вогнепальним ушкодженням голови в розташуванні військової частини, с. Градениці (т.1,а.с.21).

Згідно інформації щодо нарахувань та виплат основного та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2022 року всього до виплати - 21972,08грн. (т.1, а.с.133).

28.04.2023 року Військова частина НОМЕР_5 виплатила ОСОБА_1 24458,08грн.; призначення платежу - зарплата (т.1,а.с.39).

Згідно листів Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 27.02.2023 року, від 05.04.223 року слідчим слідчого відділу Одеського РУП №2 проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 від 19.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.115 КК України за фактом смерті ОСОБА_2 (т.1, а.с.163, 167).

Згідно листа Військової частини НОМЕР_3 від 13.05.2023 року Військова частина НОМЕР_3 не включена до мережі розпорядників коштів в органах Державного казначейства України та перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_5 (т.1,а.с.178).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_5 №343 від 26.06.2023 року продовжено строк спеціального розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 до 06.07.2023 року (т.1,а.с.179).

Згідно висновку експерта №3102/362 від 30.11.2022 року при судово-токсилогічній експертизі крові, сечі від трупа ОСОБА_2 в крові та сечі етиловий спирт не виявлений (т.1,а.с.256-257).

Згідно висновку експерта №609-362/2022 від 23.01.2023 року (т.1,а.с.249-255), зокрема:

2.4.Смерть ОСОБА_2 , перебуває у прямому причинному зв`язку з двома вогнепальними проникаючими наскрізними пораненнями голови, з ушкодженням кісток склепіння та основи черепа, м`яких тканин підборіддя, діафрагми ротової порожнини, кісток основи та склепіння черепа, з деструкцією та розтрощенням скроневої та тім`яної часток правої півкулі головного мозку, з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки.

3. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_2 , виявлені наступні ушкодження - два вогнепальних поранення голови.

5. Вогнепальні поранення голови розташовані в анатомічній ділянці тіла доступній для самостійного спричинення ушкоджень самим постраждалим.

06.07.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_3 був затверджений Акт проведення спеціального розслідування смерті військовослужбовця (т.1,а.с.274-279), у якому викладені наступні висновки: смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 наступила внаслідок самогубства шляхом самоушкодження пострілом з вогнепальної зброї в ділянку голови. Порушень законодавчих та інших нормативно-правових актів, внаслідок яких наступила смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 з боку службових осіб військової частини НОМЕР_3 під час проведення спеціального розслідування не встановлено. Смерть солдата ОСОБА_2 не підлягає обліку і на неї не складається акт за формою НВ-3 згідно п. 11 розділу II «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої наказом МОУ від 27.10.2021 № 332.

У Акті, зокрема, зазначено, що Командир 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_5 19 листопада 2022 року о 06:55 годин, перебуваючи за місцем проходження військової служби у кімнаті відпочинку військовослужбовців № НОМЕР_9 у АДРЕСА_4 вчинив суїцид пострілом з автоматичної зброї АК-74 в ділянку голови. З пояснень військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 , відібраних 19.11.2022, молодшого сержанта ОСОБА_6 , молодшого сержанта ОСОБА_7 та солдата ОСОБА_8 , що разом проживали з молодшим сержантом ОСОБА_2 в одній кімнаті, убачається, що напередодні події, 18 листопада 2022 року, ОСОБА_2 мав сімейний конфлікт з дружиною, ОСОБА_1 , яка сталася під час телефонної розмови. Також солдат ОСОБА_8 пояснив, що 19.11.2022, приблизно, о 06:55 прокинувся від звуку пострілу та оскільки його ліжко розташовувалося над ліжком ОСОБА_2 , то спочатку побачив як до його кімнати забігли двоє військовослужбовців із сусідньої кімнати, а потім - ОСОБА_2 , з пошкодженою головою та багато крові. Через деякий час на допомогу прийшли медики, які констатували смерть ОСОБА_2 . Згідно показів молодшого сержанта ОСОБА_7 він прокинувся від вибуху, після чого до кімнати забігли інші військовослужбовці та побачили, що ОСОБА_2 скоїв самогубство. Молодший сержант ОСОБА_6 також пояснив, що, приблизно о 06:55 год. 19.11.2022 прокинувся від гучного пострілу та побачив, що його сусід по кімнаті вистрелив у себе зі зброї (АК-74). Одразу вибіг з кімнати, покликав на допомогу і сповістив командира батальйону. Передсмертної записки ОСОБА_2 після себе не залишив. Згідно висновку експертизи від 30.11.2022 № 3102/362 в крові та сечі ОСОБА_2 етиловий спирт не виявлений. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 362 від 21.11.2022 причиною смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 є вогнищева травма головного мозку, відкриті переломи кісток склепіння та основи черепу, ушкодження внаслідок пострілу з гвинтівки, карабіну чи великокаліберної вогнепальної зброї, намір невизначений. У графі 12 лікарського свідоцтва про смерть № 362 від 21.11.2022 «місце й обставини, при яких відбулася травма» зазначено: «покінчив життя самогубством, пострілом з автоматичної зброї в ділянку голови, с. Градениці, в розташуванні військової частини». Листом командира військової частини НОМЕР_3 від 20.06.2023 № 2977 комісії зі спеціального розслідування переданий висновок судово-медичної експертизи №609-362/2022, згідно якого причиною смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 ,, є два вогнепальні поранення голови, які розташовані в анатомічній ділянці тіла ОСОБА_2 доступній для самостійного спричинення ушкоджень самим постраждалим. Враховуючи наведене, причиною смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 стало самоушкодження внаслідок пострілу з автоматичної зброї АК-74 в ділянку голови. Обставини, за яких наступила смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 не є такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Згідно Класифікатору, затвердженого Наказом МОУ від 27.10.2021 № 332, вид події, що призвела до загибелі молодшого сержанта ОСОБА_2 , є самогубство.

07.07.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_3 видано наказ «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 », відповідно до якого (т.1,а.с.116):

1.Спеціальне розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати завершеним.

2. 2. Вважати нещасний випадок (смерть), що стався з командиром 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 молодший сержант ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

У наказі зазначено, що з « 19» листопада 2022 року по « 06» липня 2023 року спеціальне розслідування проведено комісією. Комісія, призначена наказом командира військової частини НОМЕР_5 № 493 від 19 листопада 2022 року «Про призначення спеціального розслідування за фактом смерті командира 1-го розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 », яку було змінено наказом від 06.07.2023 № 425 у складі: голови комісії: заступника командира військової частини НОМЕР_5 з морально- психологічного забезпечення підполковника ОСОБА_9 ; членів комісії: начальника медичної служби військової частини НОМЕР_5 капітана медичної служби ОСОБА_10 ; заступника командира військової частини НОМЕР_3 з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_11 ; начальника медичної служби військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_12 . До проведення спеціального розслідування фахівці не залучалися За результатами спеціального розслідування складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2, де вказано, що отримано копії висновку судово- медичної експертизи № 609-362/2022, згідно якої причиною смерті молодшого сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є два вогнепальні поранення голови, які розташовані в анатомічній ділянці тіла ОСОБА_2 доступній для самостійного спричинення ушкоджень самим постраждалим. Причиною смерті молодшого, сержанта ОСОБА_2 стало самоушкодження внаслідок пострілу з автоматичної зброї АК-74 в ділянку голови. Обставини, за яких настала смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 не є такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Даний нещасний випадок не підлягає обліку, у зв`язку з чим не складався акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно п. 11 розділу II «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої наказом МОУ від 27.10.2021 №332.

19.07.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_3 видано наказ №206, яким Молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в результаті: вчинення суїциду пострілом з автоматичної зброї АК-74 в ділянку голови, з 20 листопада 2022 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення і направити документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини). Грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік отримав. Виплатити премію з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 212% у сумі 6720 гривень 40 копійок (т.1,а.с.117).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 від 11.10.2023 року №4741 щодо нарахувань та виплат основного і додаткових видів грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_2 , виплату належного, але не отриманого молодшим сержантом ОСОБА_2 грошового забезпечення (в безспірному розмірі, без щомісячної премії) за листопад 2022 року, в тому числі допомоги на поховання 12540 проведено дружині ОСОБА_1 в квітні 2023 року; виплату щомісячної премії за листопад 2022 року в сумі 6720,40 проведено дружині ОСОБА_1 в серпні 2023 року на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 01.08.2023 року після закінчення службового розслідування (т.2,а.с.218).

У листі ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.09.2023 року №4894/1 зазначено, що висновки експертизи, що містяться у матеріалах розслідування, не дають можливості однозначно встановити факт самогубства молодшого сержанта ОСОБА_2 , оскільки не містять відомостей ні про фактичну зброю з якої було здійснено постріли, ні її розташування відносно молодшого сержанта ОСОБА_2 у момент пострілу тощо. спеціальне розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 , призначене наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 № 493, проведено з порушенням пунктів 11 розділу її та пункту 4 розділу III Інструкції про розслідування, а саме висновки за результатами спеціального розслідування зроблені передчасно, за відсутності усіх належних документів (т.2,а.с.211-214).

Відповідно до постанови прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 17.10.2023 року вирішено провести ексгумацію тіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місця поховання, розташованого на території кладовища за адресою: АДРЕСА_5 ; ексгумований груп ОСОБА_2 , доставити до відповідних експертних закладів (підрозділів) - КУ «Одеське обласне СМЕ» для проведення експертизи та Інших слідчих (розшуковик) дій (т.3,а.с.3-5). У постанові зазначено, що проведеним вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно висновок експерта від 23.01.2023, виданого лікарем судово-медичним експертом Центрального міжрайонного відділення №2 КУ «ООБСМЕ» (м. Біляївка) Чебаном В.О. №609-362/2022 не містить вичерпної інформації, що є важливою для досудового розслідування, а отже проведення повторної судово-медичної експертизи та постановки на вирішення експертам додаткового переліку питань, на які не було отримано відповіді при проведенні першої судово-медичної експертизи, є доцільним.

Згідно висновку судово-психіатрічного експерта №748 від 11.12.2023 року (т.3,а.с.42-53):

1. В представлених об`єктах експертизи відсутні дані, які свідчили б про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя страждав на будь- який психічний розлад

2.3. Відповісти на питання: «В якому психологічному стані перебував Гіневський в період перед смертю?» не представляється можливим, оскільки в матеріалах кримінального провадження немає необхідних і достатніх відомостей про поведінку га психічний стан ОСОБА_2 .

4. Індивідуальні психологічні особливості особи можуть лише сприяти виникненню суїцидальної поведінки, але не визначають її. Суїцидальна поведінка виникає внаслідок будь-яких внутрішніх чи зовнішніх конфліктів. В матеріалах кримінального провадження нема достовірних відомостей про наявність якихось конфліктів у ОСОБА_13 .

5. Якщо смерть ОСОБА_2 настала внаслідок суїцидальної поведінки, пому обов`язково передує пресуїцидальний період, наповнений емоційними переживаннями. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які могли б визначити особливості пресуїцидального періоду та емоційні переживання Гіневського С в цей період.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначена Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністра оборони України №332 від 27.10.2021 року (надалі - Інструкція №332).

П. 1 р. 2 Інструкції № 332 зазначає, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утеплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції № 332 комісія з розслідування нещасного випадку, зокрема, зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку, причини нещасного випадку; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2), та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. До акту додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Згідно п.п.7, 9 розділу ІІ, п.1 розділу ІІІ Інструкції №332 якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини. Нещасні випадки зі смертельним наслідком підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III Інструкції № 332.

Згідно п.4 розділу III Інструкції № 332 спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції № 332 на вимогу комісії зі спеціального розслідування командир (начальник) військової частини, де стався нещасний випадок, зобов`язаний: зробити за потреби фотознімки місця нещасного випадку, пошкодженого об`єкта, устаткування, інструмента, а також надати комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали; створити належні умови для роботи комісії (забезпечення транспортом, засобами зв`язку, службовими приміщеннями, оргтехнікою); провести у разі настання нещасного випадку внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння) військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби медичне обстеження всього особового складу підрозділу військової частини, у якому сталося захворювання (отруєння); організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування нещасного випадку; забезпечити проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків.

Згідно п.6 розділу III Інструкції №332 до матеріалів спеціального розслідування включаються: 1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються: протокол огляду місця події (додаток 10); ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася; протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події; копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби; медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо. Члени комісії зі спеціального розслідування мають право одержувати письмові та усні пояснення (опитування) військовослужбовців і працівників військової частини та свідків події.

Оскаржуваний наказ містить посилання на висновок експерта №609-362/2022, саме на його підставі відповідачами зроблений висновок про вчинення ОСОБА_2 самогубства.

Суд зазначає, що висновок експерта №609-362/2022 не містить відомостей, які б беззаперечно підтверджували факт скоєння ОСОБА_2 самогубства. На поставлене на розв`язання експерта питання «Чи міг ОСОБА_2 нанести собі самостійно виявлені у нього ушкодження з автоматичної зброї?» експерт не відповів міг чи не міг. Замість цього експерт зазначив, що вогнепальні поранення голови розташовані в анатомічній ділянці тіла, доступній для самостійного спричинення ушкоджень самим постраждалим.

У висновку відсутня інформація, з якої зброї та набоями якого калібру було нанесено вогнепальні поранення.

Із висновку вбачається, що ОСОБА_2 отримав два вогнепальні поранення, які можуть бути спричинені із автомату АК-74 лише двома пострілами при одиночному режимі стрільби, разом з тим експертом не встановлено, що ОСОБА_2 після отримання першого смертельного поранення головного мозку залишався в свідомості та міг вчиняти цілеспрямовані активні дії, в тому числі відпустити спусковий гачок та знову натиснути на нього.

Крім того, непереконливість висновків, викладених у висновку експертизи 609-362/2022, за переконанням суду додатково підтверджується постановою прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 17.10.2023 року, якою вирішено провести ексгумацію тіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місця поховання, згідно якої проведеним вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно висновок експерта від 23.01.2023, виданого лікарем судово-медичним експертом Центрального міжрайонного відділення №2 КУ «ООБСМЕ» (м. Біляївка) Чебаном В.О. №609-362/2022 не містить вичерпної інформації, що є важливою для досудового розслідування, а отже проведення повторної судово-медичної експертизи та постановки на вирішення експертам додаткового переліку питань, на які не було отримано відповіді при проведенні першої судово-медичної експертизи, є доцільним.

Суд також не оминає увагою, що згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.09.2023 року №4894/1 висновки експертизи, що містяться у матеріалах розслідування, не дають можливості однозначно встановити факт самогубства молодшого сержанта ОСОБА_2 , оскільки не містять відомостей ні про фактичну зброю з якої було здійснено постріли, ні її розташування відносно молодшого сержанта ОСОБА_2 у момент пострілу тощо. спеціальне розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 , призначене наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 19.11.2022 № 493, проведено з порушенням пунктів 11 розділу її та пункту 4 розділу III Інструкції про розслідування, а саме висновки за результатами спеціального розслідування зроблені передчасно, за відсутності усіх належних документів.

В рамках розгляду даної справи адміністративних суд позбавлений права та повноважень встановлювати обставини загибелі ОСОБА_2 , та чи загибель сталася внаслідок самогубства, чи вбивства.

Такі обставини можуть бути встановлені в рамках кримінального провадження №0000808, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом смерті ОСОБА_2 , провадження у якій наразі не завершене.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд констатує, що оскаржуваний наказ є необгрунтованим, спирається на припущення відповідача (в/ч НОМЕР_3 ), що наразі не підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме щодо факту смерті чоловіка позивачки внаслідок самогубства, безпідставно прийнятий до уваги в/ч НОМЕР_10 , що призвело до протиправної відмови відповідачів у виплаті ОСОБА_1 належного її загиблому чоловіку грошової винагороди за листопад 2022 року у повному обсязі.

Суд вважає наявними підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідачів, що оскаржується позивачкою, та скасування Наказу №316 від 07.07.2023 року як протиправного.

Суд зазначає, що у разі встановлення факту скоєння самогубства 19.11.2022 року ОСОБА_2 , відповідачі не позбавлені права подати заяву про перегляд рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами (за результатами відкритого кримінального провадження).

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п.3 цієї Постанови, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється, зокрема в порядку, що затверджується Міністерством оборони.

Відповідно до п. 1 розд. XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Згідно з п. 2 розд. XXX Порядку 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Згідно абз.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній станом на 19.11.2022 року) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абз.3 п.1 вищезазначеної постанови виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацами четвертим і сьомим пункту 1 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Позивачка зазначає, що їй було виплачено 21458,08грн. грошового забезпечення ОСОБА_2 , в той час як до сплати підлягає 116239грн.

За розрахунком ОСОБА_2 сума 116239грн. складається з:

- посадового окладу - 3170грн.;

- окладу за військове звання - 670грн.;

- надбавки за вислугу років - 1152грн.;

- надбавки за особливості військової служби - 3244,80грн.;

- премії за особистий внесок в загальний результат служби - 6720,40грн.;

- індексації 1218,80грн.;

- додаткової винагороди на період воєнного стану - 100000грн.

Сума, яку ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача становить 94780,92грн. 8,08=94780,92грн.).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у листопаді 2022 року ОСОБА_2 , та видання Наказу про виплату йому додаткової винагороди у сумі до 100000грн. пропорційно за листопад 2022 року.

Згідно інформації та довідок щодо нарахування ОСОБА_2 основного та додаткових видів грошового забезпечення за 2022 року, за період з квітня по жовтень 2022 року ОСОБА_2 нараховувалася та була виплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану за Постановою №168 у розмірі 30000грн. щомісячно.

Отже до виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди ОСОБА_2 на період дії воєнного стану за Постановою №168 за листопад 2022 року належить саме 30000грн., а не 100000грн., як то вважає позивачка, не вказуючи на обставини та докази, що підтверджують таку її позицію та такі вимоги.

Суд ще раз звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 належить до нарахування та виплати до 100000грн. за листопад 2022 року пропорційно відповідному часу згідно з порядком, встановленим Постановою КМУ №168.

Крім того:

- виплату належного, але не отриманого молодшим сержантом ОСОБА_2 грошового забезпечення (в безспірному розмірі, без щомісячної премії) за листопад 2022 року проведено дружині ОСОБА_1 в квітні 2023 року (довідка - т.2,а.с.218);

- премія за особистий внесок в загальний результат служби ОСОБА_2 у сумі 6720,40грн. була виплачена позивачці у серпні 2023 року після видання наказу №387 від 01.08.2023 року (за листопад 2022 року).

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані ОСОБА_1 .

Таким чином, невиплаченою сумою грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2022 року є сума додаткової винагороди на період дії воєнного стану за Постановою №168 30000грн.

Враховуючи вищевикладене, слід визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 та Військової частина НОМЕР_5 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення померлого чоловіка - ОСОБА_2 ,; зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та забезпечити проведення виплати ОСОБА_1 відповідно до діючих норм законодавства грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2022 року у розмірі 30000грн. та зобов`язати Військову частину НОМЕР_5 вжити заходи фінансово-організаційного характеру як розпорядника коштів щодо виплати ОСОБА_1 нарахованих Військовою частиною НОМЕР_3 коштів по виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 у сумі 30000грн. (додаткова винагорода).

В частині вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття "власності", яке міститься у ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права" і, таким чином, як власність.

Відповідно до пункту "d" Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: "Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин".

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року була підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Законом України від 9 лютого 2006 року № 3436-IVдо офіційного тексту та назви Конвенції були внесені зміни та застосований новий переклад. Згідно з пунктом 3 статті 59 Конвенції для тих держав, які підписали цю Конвенцію і які ратифікуватимуть її після набрання нею чинності, Конвенція набирає чинності з дня здачі на зберігання Генеральному секретарю Ради Європи ратифікаційних грамот. У рішенні Європейського суду від 25 липня 2002 року по справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" 11 вересня 1997 року визначено як дату вступу Конвенції в законну силу щодо України.

Стаття 41 Конвенції проголошує: "Якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє законодавство відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткову сатисфакцію, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію".

При цьому за практикою Європейського суду з прав людини щодо моральної шкоди, Суд вважає, що саме визнання порушення пункту 1 статті 6 Конвенції становить достатню сатисфакцію (Справа "Бушемі проти Італії", рішення від 16.09.1999 р.).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003).

З урахуванням суб`єктного складу спірних правовідносин, до застосування підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України.

Згідно з ст.ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За правилами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як вбачається зі змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому з`ясовується, чим підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачкою заявлено до стягнення сума моральної шкоди у розмірі 106702грн., у той же час відповідачі доводять про відсутність підстав стягнення моральної шкоди без заперечень щодо заявленої суми, обмежившись лише тим, що підстав для стягнення такої шкоди не має.

ОСОБА_1 зазначає, що після смерті ОСОБА_2 його сім`я втратила годувальника та єдиний дохід. Позивачка залишилася з малолітньою дитиною без засобів до існування. Щоб якось вижити з дитиною вона розраховувала отримати грошове забезпечення свого чоловіка і для цієї мети звернулася до Військової частини НОМЕР_3 із відповідною заявою. Також вона мала намір отримати державну соціальну допомогу по втраті годувальника, але для цього потрібен висновок службового розслідування військової частини, якого, як їй повідомили, доведеться довго чекати. Тож позивачка надіялася на перший час отримати хоч грошове забезпечення чоловіка за листопад 2022 року. Про причини невиплати грошової допомоги позивачка дізналася лише з листа Військової частини НОМЕР_3 від 11.01.2023 Не отримавши коштів грошового забезпечення, при цьому не маючи роботи і жодного заробітку, не отримуючи державної соціальної допомоги або допомоги по безробіттю, позивачка змушена була звертатися до родичів за матеріальною допомогою та просити у знайомих гроші в позику. Тобто, в результаті бездіяльності відповідачів ОСОБА_1 опинилась у скрутному матеріальному становищі та заради своєї доньки мусила переступити через свою честь і гідність та фактично просити милостиню. Все це наряду зі скорботою за загиблим чоловіком завдало позивачці величезних моральних страждань.

Суд зазначає, що враховуючи встановлення судом факту протиправності наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 07.07.2023 року №316 «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 » та його скасування, рішення про виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення ОСОБА_2 мало бути прийнято відповідачами одразу після її звернення від 28.11.2022 року, чого відповідачами зроблено не було, тривалий час продовжувалося листування, грошове забезпечення виплачено значно пізніше та не у повному розмірі.

Суд погоджується із аргументами ОСОБА_1 стосовно того, що безпідставною бездіяльністю відповідачів щодо невиплати до 28 квітня 2023 року безспірної частини грошового забезпечення, а також щодо невиплати грошового забезпечення в повному обсязі, їй було завдано значної моральної шкоди.

З урахуванням встановлення протиправності рішення відповідача (наказу від 07.07.2023 року №316), суд вважає, що спричинення моральної шкоди позивачкою доведена, однак у розмірі 30000грн., що відповідатиме принципу справедливості та співмірності, ураховуючи всі встановлені судом обставини справи.

Тому слід стягнути з Військової частини НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 15000грн. моральної шкоди та з Військової частини НОМЕР_5 на користь позивачки 15000 моральної шкоди, оскільки суд вважає, що ця шкода спричинена бездіяльністю обох відповідачів.

В частині стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 1073,60грн., суд покладає на Військову частину НОМЕР_3 ці витрати згідно ч.1 ст.139 КАС України, відхиляючи вимоги позивачки щодо солідарного стягнення з обох відповідачів, що суперечить нормам ст.139 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.202 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Сарсаковим С.О. (адвокат) була укладена додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 22.11.2022 року 22/11 (т.2,а.с.243), відповідно до якої:

1. Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу щодо отримання клієнтом, в тому числі стягнення в судовому порядку грошового забезпечення військовослужбовця, належного її загиблому чоловіку від військової частини НОМЕР_3 . З метою виконання доручення Клієнт наділяє адвоката всіма повноваженнями без обмежень.

2.За надання правової допомоги в ході виконання доручення, передбаченого п. 1 цієї додаткової угоди, Сторони узгодили наступні розмір, умови та порядок сплати гонорару:

2.1.Клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого обчислюється за ставкою 1000,00 (одна тисяча) гривень за 1 (одну) годину роботи адвоката. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт.

2.2.Внесення гонорару у відповідному розмірі здійснюється Клієнтом або іншою особою на підставі підписаного Сторонами акту наданої правової допомоги, в якому вказується зміст та обсяг роботи адвоката з виконання доручення. Сторони можуть періодично складати акти наданої правової допомоги протягом виконання доручення, або підписати один акт після виконання доручення.

2.3.Клієнт сплачує адвокату гонорар у повному обсязі протягом тридцяти днів з дати підписання акту наданих послуг, якщо інший строк не буде узгоджено Сторонами у відповідному акті наданих послуг.

2.4.Гонорар може бути сплачений готівкою або у безготівковій формі на рахунок адвоката.

2.5.Несплата гонорару є підставою для відмови Адвоката від Договору.

Згідно Акту наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 22.11.2022 року 22/11, адвокатом надано клієнту наступну правову допомогу:

1. 25.11.2022 проведено інтерв`ювання Клієнта. Ознайомлено та проаналізовано наявні у Клієнта документи та інформацію. Визначено правову проблему та способи захисту порушених прав; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

2.. 28.11.2022 надано правову консультацію з питання отримання грошового забезпечення членами сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 . Надано рекомендації щодо звернення за виплатою грошового забезпечення; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

3. 01.12.2022 підготовлено та надіслано адвокатський запит до в/ч НОМЕР_3 про обставини загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 та надання документів за результатами службового розслідування; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

4. 29.12.2022 підготовлено та надіслано адвокатський запит до в/ч НОМЕР_3 про нараховане військовослужбовцю ОСОБА_2 та виплачене Клієнту грошове забезпечення; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

5. 18.01.2023 підготовлено та надіслано до в/ч НОМЕР_3 заяву про відновлення прав Клієнта шляхом виплати грошового забезпечення загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 2год., вартість -2000грн.

6. 16.03.2023 надано правову консультацію та практичні рекомендації звернутися на Урядову гарячу лінію з усною скаргою на бездіяльність посадових осіб в/ч НОМЕР_3 щодо невиплати грошового забезпечення; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

7. 31.03.2023 проаналізовано інформацію, викладену у листі в/ч НОМЕР_5 від 25.03.2023 № 22/1344 у відповідь на скаргу Клієнта. Визначено правову позицію, надано консультацію та пропозиції щодо захисту порушених прав; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

8. 03.04.2023 підготовлено проект скарги Клієнта на Офіс Президента України, Уповноваженого ВР України з прав людини, Кабінет Міністрів України на бездіяльність посадових осіб в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_11 .1 щодо невиплати грошового забезпечення; тривалість роботи 2год., вартість -2000грн.

9. 28.04.2023 проаналізовано інформацію, викладену у листі в/ч НОМЕР_5 від 20.04.2023 № 2/1811 у відповідь на скаргу Клієнта. Визначено правову позицію, надано консультацію та пропозиції Клієнту щодо захисту порушених прав; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

10. 01.05.2023 підготовлено та надіслано адвокатський запит до Управління соціального захисту населення Болградської РДА про виплату Клієнту державної соціальної допомоги у 2022 та 2023 роках; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

11. 01.05.2023 підготовлено та надіслано адвокатський запит до Одеського обласного центру зайнятості про виплату Клієнту допомоги по безробіттю у 2022 та 2023 роках; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

12. 08.05.2023 підготовлено та надіслано адвокатський запит до в/ч НОМЕР_3 про надання інформації щодо включення військової частини до мережі розпорядників бюджетних коштів; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

13.12.05.2023 підготовлено проект адміністративного позову про стягнення з в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_5 на користь Клієнта грошового забезпечення та моральної шкоди; тривалість роботи 4год., вартість -4000грн.

14. 15.05.2023 оформлено та подано до суду в паперовому вигляді позовну заяву з додатками про стягнення з в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_5 на користь Клієнта грошового забезпечення та моральної шкоди тривалість роботи 1год., вартість -1000грн.

16. 25.05.2023 підготовлено та подано до суду уточнену позовну заяву про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди; тривалість роботи 1год., вартість -1000грн.

17. 05.06.2023 підготовлено та подано до суду клопотання про розгляд справи № 420/11019/23 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

18. 08.06.2023 підготовлено та подано до суду клопотання про витребування доказів у справі № 420/11019/23; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

19. 10.08.2023 підготовлено та надіслано адвокатський запит до в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_5 про надання копій документів за результатами спеціального розслідування; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

20. 15.08.2023 підготовлено та подано до суду заяву про зміну предмету позову у справі № 420/11019/23 (доповнено вимогою про визнання протиправним та скасування наказу); тривалість роботи 3год., вартість -3000грн.

21. 21.08.2023 прийнято участь в судовому засіданні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/11019/23; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

22. 28.08.2023 проаналізовано матеріали спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , надано рекомендації Клієнту щодо способів захисту порушених прав. 2 2000,00

23. 04.09.2023 підготовлено та подано до Південного територіального управління ВСІІ скаргу на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 4год., вартість -4000грн.

24. 05.09.2023 підготовлено та подано до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони скаргу на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

25. 05.09.2023 підготовлено та подано до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону скаргу на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

26. 06.09.2023 прийнято участь в судовому засіданні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/11019/23; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

27. 06.09.2023 підготовлено та подано до Міністерства оборони України скаргу на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

28.18.09.2023 підготовлено та подано до ВСП ЗСУ скаргу на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

29. 25.09.2023 Підготовлено та подано до суду письмові пояснення у справі №420/11019/23 щодо обставин проведення та результатів спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 2год., вартість -2000грн.

30. 27.09.2023 Підготовлено та подано до суду клопотання у справі № 420/11019/23 про долучення доказу (копію листа ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідь на скарги, в тому числі до ВСП ЗСУ, Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони та Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони); тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

31. 12.10.2023 прийнято участь в судовому засіданні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/11019/23; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

32. 26.10.2023 підготовлено та подано до Кабінету Міністрів України скаргу на бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду скарги на результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

33. 02.11.2023 прийнято участь в судовому засіданні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/11019/23; тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

34. 14.11.2023 підготовлено проект додаткових письмових пояснень у справі №420/13019/23 після з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами; тривалість роботи 2год., вартість -2000грн.

35. 20.11.2023 підготовлено проект клопотання у справі № 420/11019/23 про стягнення з відповідачів на користь Клієнта судових витрат (судового збору та витрат на правову допомогу); тривалість роботи 0,5год., вартість -500грн.

Разом 35000грн.

Клієнтом прийнято надану адвокатом правову допомогу без зауважень.

Даний Акт є підставою для сплати Клієнтом гонорару Адвоката у розмірі 35000грн. Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату вказаний гонорар у строк до 31 грудня 2023 року однією сумою або частинами готівкою або шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом

послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву заперечували проти стягнення з них витрат на правничу допомогу; Військова частина НОМЕР_5 зазначала, що розмір витрат являється не співмірним, завищеним та таким, що підлягає суттєвому зменшенню. Заявлені в п.п. 2, 5-11, 23-25, 27, 28 та 32 акті надання правової допомоги від 23.11.2023 взагалі не стосуються питань підготовки або розгляду даної справи по суті, а тому не можуть бути віднесені до судових витрат. Такими діями, наприклад, є надання консультації з питань отримання грошового забезпечення (п. 2 Акту) чи заява до військової частини про відновлення прав ОСОБА_2 (п. 5 Акту) або скарг до Офісу Президента України (п. 8 Акту), Військової служби правопорядку (п. 23 Акту) і Міністерства оборони (п. 27 Акту) тощо. Оформлення в паперовому вигляді та подання до суду позовної заяви (п. 14 Акту) охоплюється допомогою у складенні позову (п. 13 Акту), а тому рахувати та покладати ці витрати окремо на відповідачів є надмірним. Клопотання же про надання доказів (п. 35 Акту) подане представником позивачки з вищевказаними порушеннями, а тому розумність таких витрат є сумнівною та невиправданою.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином основним доказом щодо витрат на правничу допомогу є саме договір про надання такої допомоги, наявність якого дозволяє суду вивчити його умови та співставити їх з наданими доказами щодо обсягу наданих послуг та їх вартості.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вивчивши подані представником позивачки докази, суд встановив, що ним надано тільки додаткову угоду від 25.11.2022 року до договору про надання правової допомоги від 22.11.2022 року №22/11, яка є невід`ємною частиною самого Договору.

Проте сам Договір про надання правової допомоги від 22.11.2022 року №22/11 суду не наданий, що позбавляє суд можливості вирішити питання розподілу витрат на правничу допомогу на дату ухвалення рішення, адже умови цього Договору суду не відомі.

Представник позивачки не позбавлений права подати такий Договір (у завіреній копії) у строк, встановлений ч.7 ст.139 КАС України для вирішення судом питання можливості ухвалення додаткового рішення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, відмовляючи у задоволенні решти вимог щодо стягнення грошового забезпечення та у стягненні решти суми моральної шкоди (різниця між заявленою сумою шкоди та присудженої до стягнення у сумі 30000грн).

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 », Військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_3 від 07.07.2023 року №316 «Про результати спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_2 ».

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) та Військової частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення померлого чоловіка - ОСОБА_2 - командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_12-го окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та забезпечити проведення виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до діючих норм законодавства грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2022 року у розмірі 30000(тридцять тисяч)грн. 00коп. додаткової винагороди.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) вжити заходи фінансово-організаційного характеру як розпорядника коштів щодо виплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) нарахованих Військовою частиною НОМЕР_3 коштів по виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 у сумі 30000(тридцять тисяч)грн. 00коп. додаткової винагороди.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 15000(п`ятнадцять тисяч)грн. 00коп. моральної шкоди.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 15000(п`ятнадцять тисяч)грн. 00коп. моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 1073(одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян