Справа № 160/6609/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 квітня 2024 року Справа 160/6609/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., перевіривши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шилова Владислава Юрійовича про зупинення провадження у справі №160/6609/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шилов Владислав Юрійович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 року по 15.12.2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям 31.08.2023 року кримінального провадження №0000909 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за період з 16.12.2022 року по 31.08.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за періоди з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 01.12.2022 року по 31.08.2023 року, враховуючи 25% посадового окладу та окладу за військове звання;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 посадовий оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 посадовий оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.01.2023 року по 31.08.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 оклад за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн. на тарифний коефіцієнт 0,3, згідно із додатком 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 оклад за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн. на тарифний коефіцієнт 0,3, згідно із додатком 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.01.2023 року по 31.08.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років ОСОБА_1 за періоди з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, враховуючи 25% посадового окладу та окладу за військове звання;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за періоди з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, враховуючи 25% посадового окладу та окладу за військове звання;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення і додаткову винагороду на користь ОСОБА_1 за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, у розмірі 43789,83 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 12.04.2024 року. Також вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача надати додаткові докази в даній справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 року клопотання представника позивача про зупинення провадження у цій справі залишено без задоволення.

09.04.2024 року на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить суд зупинити провадження у справі № 160/6609/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

В обгрунтування вказаного клопотання представником позивача зазначено, що позивач звернувся до суду будучи військовослужбовцем ЗС України і продовжує мати цей статус. Таким чином у позивача є підстави для зупинення провадження у цій справі, тому просить суд задовольнити вказане клопотання.

Дослідивши вказане клопотання представника позивача, суд дійшов висновку, що його слід повернути заявнику без розгляду, з огляду на наступне.

Стаття 167 КАС України регламентує загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Так, частиною першою вказаної статті визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Судом встановлено, що 28.03.2024 року клопотання представника позивача про зупинення провадження у цій справі судом залишено без задоволення. Підставою для подання вказаного клопотання були одні і ті ж обставини.

Отже, з урахуванням того, що в даній справі вже було вирішено питання представника позивача щодо зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан та залишено таке клопотання без задоволення, у суду відсутні підстави для розгляду повторного клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, тому останнє підлягає поверненню відповідно до ч.2 ст.167 КАС України, як очевидно безпідставне.

Разом з тим, з огляду на нерозуміння та незгоду представника позивача з висновками суду, викладеними в ухвалі від 28.03.2024 року, суд вважає за необхідне ще раз наголосити представнику позивача причини відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

В повторно поданому клопотанні представник позивача посилається на те, що сама по собі наявність запису у військовому квитку позивача про те, що він є військовослужбовцем та відсутність записів про його виключення із Збройних Сил України дає підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України. Однак суд не погоджується із такими твердженнями представника позивача, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), суд має право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 року у справі №380/7845/21.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України в матеріалах адміністративної справи мають бути докази перебування сторони, у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду про зупинення провадження від 14.12.2022 року по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 року по справі 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 та у вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами були надані докази перебування у складі Збройних сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Суд в ухвалі від 28.03.2023 року зазначив, що в матеріалах справи та поданого клопотання відсутні докази, що станом на момент подання цього клопотання позивач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Суд зазначає, що в матеріалах повторно поданого клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі також відсутні вищезазначені докази (наприклад довідка з військової частини про те, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан).

Навпаки, 17.11.2022 року позивач самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 та з цього ж дня вважається відсутнім на військовій службі, що підтверджується витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2022 року № 283

За наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 року №1 було призупинено військову службу позивача з 16.12.2022 року. Призупинення полягало, зокрема, в тому, що відповідач припинив виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди позивачу.

Також, судом встановлено, що на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.12.2022 року позивачу було призупинено військову службу та виключено його зі всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2023 року № 1, який міститься в матеріалах даної справи.

Більше того, ціль застосування п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України та зупинення провадження у справі, стороною в якій є військовослужбовець, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, є, насамперед, забезпечення реалізації такою особою права на судовий захист, оскільки внаслідок забезпечення виконання такою особою бойових завдань, вона не має об`єктивної можливості здійснювати ефективно захист своїх прав та інтересів в судовому процесі.

Однак, представник позивача як в первісному, так і в повторному клопотанні фактично зазначає інші підстави для зупинення провадження у справі (наявність відкритого кримінального провадження), аніж неможливість здійснювати судовий захист позивача у зв`язку із перебування його у складі Збройних Сил України, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Однак, в силу відсутності прямої норми в КАС України, яка б дозволяла зупинити провадження по справі у зв`язку із наявністю відкритого кримінального провадження за відсутності кримінального судочинства, представник позивача вирішив послатися на п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, не переслідуючи при цьому законної мети саме цієї норми КАС України.

Керуючись ст.ст. 167, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шилова Владислава Юрійовича про зупинення провадження у справі №160/6609/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів - повернути заявнику без розгляду.

Копію цієї ухвали разом із заявою та усіма додатками направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна