Справа № 520/120/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 квітня 2024 р. м. ХарківСправа № 520/120/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Мельнікової Л.В.,

Суддів Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 Орлова Володимира Георгійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/120/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та третьої особи Харківської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 відмовлено у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області та третьої особи Харківської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

03.04.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивачки ОСОБА_1 Орловим В.Г. на судове рішення подано апеляційну скаргу.

Дослідивши зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивачки підлягає поверненню, оскільки складена неприйнятою для листування мовою, обґрунтована словами та твердженнями, які виражають явну неповагу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Застосування скаржником в тексті апеляційної скарги образливих висловлювань, які дискредитують суддю адміністративного суду, який здійснив її розгляд, колегія суддів розцінює, як зловживання процесуальними правами.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2019 в справі № 9901/34/19 зазначено, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів зауважує, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Крім того, у ст. 129 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про судоустрій України та статус суддів» визначено, що за неповагу до суду та судді особи притягаються до передбаченої законом відповідальності, тому документи, з якими звертаються громадяни до суду, повинні відповідати загальноетичним правилам викладення фактів та обставин виниклих правовідносин.

Апеляційна скарга відповідача містять лише образливі коментарі автора щодо діяльності судді без зазначення того, в чому конкретно полягає його незгода з оскаржуваним судовим рішенням, зокрема, щодо неправильного встановлення обставин справи або неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги скаржнику, оскільки вважає неприпустимим використання образливих висловлювань при оформленні апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень, які містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Також, колегія суддів враховує позицію Європейського Суду з прав людини, згідно з якою право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі "Golder v. the United Kingdom" № 4451/70, пункт 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" № 8225/78, пункт 37 рішення у справі "Guerin v. France" № 25201/94, пункт 96 рішення у справі "Krombach v. France" № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі "Воловік проти України" № 15123/03, пункт 27 рішення у справі "Пелевін проти України" № 24402/02, пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України"); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах "Osman v. The United Kingdom № 23452/94 та "Kreuz v. Poland" № 28249/95); умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви; зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження у справах здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (пункт 48 рішення у справі "Levages Prestations Services v. France" № 21920/93 та пункт 38 рішення у справі "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" № 26737/95).

Колегія суддів зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою скаргою. Отже, повернення апеляційної скарги не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі апеляційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись ст. ст. 44, 45, 169, 298, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Орлова Володимира Георгійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі № 520/120/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та третьої особи Харківської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило