Справа № 460/3067/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2024 року м. Рівне №460/3067/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка полягає у не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки,- половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді починаючи з 21.09.2023 (в межах встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду), виходячи із 84% від суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 3 років 3 місяці 2 дні, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача, суддю у відставці, починаючи з 03.06.2018 переведено із пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується рішенням відповідача від 04.09.2018 №02. Розрахований Пенсійним органом для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання стаж роботи на посаді судді склав повних 29 років за період роботи на посаді судді Рівненського міського суду Рівненської області з 02.07.1987 по 12.05.1996 та судді Апеляційного суду Рівненської області з 13.05.1996 по 30.11.2016. Відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складав 90% від суддівської винагороди. У зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №460/5442/20 щомісячне довічне грошове утримання позивача перераховане виходячи із 68% суддівської винагороди і без врахування до стажу роботи на посаді судді періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді. Як стверджує позивач, обчислений відповідачем розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці склав 68% суддівської винагороди враховуючи стаж роботи на посаді судді повних 29 років. Листом від 21.02.2024 №1700-0202-8/10735 Пенсійний орган повідомив, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Тому, на думку Пенсійного органу нормами статті 142 Закону №1402 визначено право судді, який вийшов у відставку, зокрема, на щомісячне довічне грошове утримання, а тому, відсутні підстави для врахування спірних періодів роботи до стажу роботи на посаді судді урахуванням тривалості якого визначається відсоток, на який додатково збільшується розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування при визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання до його стажу роботи на посаді судді періоду проходження військової служби, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та на посадах, вимоги щодо яких визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді.

Ухвалою суду від 22.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечив проти задоволення позовних вимог повністю. Вказав, що абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). На виконання рішення суд від 09.12.2020 року у справі №460/5442/20 перерахунок довічного грошового утримання позивача, Головним управлінням було обраховано із стажу судді, як це визначено ст. 142 Закону 1402. До періодів роботи на посаді судді було зараховано: з 02.07.1987 по 12.05.1996, з 13.05.1996 по 31.12.2003 та 01.01.2004 по 30.11.2016. Враховуючи наведені вище норми, органом Пенсійного фонду, було правомірно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді із розміру 68%, оскільки його стаж роботи на суддівських посадах становив 29 років (50% +9х2%).

З цих підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням відповідача від 04.09.2018 №0 позивача як суддю у відставці починаючи з 03.06.2018 переведено із пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Розрахований Пенсійним органом для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання стаж роботи на посаді судді склав повних 29 років за період роботи на посаді судді Рівненського міського суду Рівненської області з 02.07.1987 по 12.05.1996 та судді Апеляційного суду Рівненської області з 13.05.1996 по 30.11.2016. Відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складав 90% від суддівської винагороди.

Рішенням відповідача від 05.01.2021 №0 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №460/5442/20 виходячи із 68% суддівської винагороди. Розмір обчисленого для виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обчислено без врахування до стажу роботи на посаді судді періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Листом відповідача від 21.02.2024 №1700-0202-8/10735 на адвокатський запит представника позивача від 15.02.2024 повідомлено, що абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Відтак, на думку Пенсійного органу нормами статті 142 Закону №1402 визначено право судді, який вийшов у відставку, зокрема, на щомісячне довічне грошове утримання, а тому, відсутні підстави для врахування спірних періодів роботи до стажу роботи на посаді судді урахуванням тривалості якого визначається відсоток, на який додатково збільшується розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування при визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання до його стажу роботи на посаді судді періоду проходження військової служби, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та на посадах, вимоги щодо яких визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді, позивач звернувся до суду із позовною заявою.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Однією з підстав звільнення судді відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у ч. 3 ст. 142 Закону 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування стажу роботи особи на посаді судді.

Відповідачем не заперечується наявність у позивача права на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується його рішенням про обчислення довічного грошового утримання з 03.06.2018 №02.

Спірною у даній справі є поведінка Пенсійного органу щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді інших періодів професійної діяльності, окрім періодів роботи на посаді судді Рівненського міського суду Рівненської області та Апеляційного суду Рівненської області/Рівненського апеляційного суду.

Оцінюючи правомірність бездіяльності відповідача в цій частині, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідач стверджує, що виключно зазначена у статті 137 Закону №1402-VIII робота може бути зарахована до стажу роботи на посаді судді, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Суд оцінює критично та відхиляє зазначені доводи відповідача, виходячи з такого.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

До набрання чинності Законом №1402-VIII питання обчислення стажу роботи на посаді судді було врегульоване Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Позивача на посаду судді вперше обрано 02.07.1987, що підтверджується проведеним відповідачем розрахунком стажу роботи на посаді судді та його листом від 21.02.2024 №1700-0202-8/10735, за змістом якого згідно з електронною справою одержувача щомісячного довічного грошового утримання, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді зараховано періоди роботи з 02.07.1987 по 12.05.1996, з 13.05.1996 по 30.11.2016 на посадах судді Рівненського міського суду Рівненської області, Апеляційного суду Рівненської області.

До набрання чинності Законом №1402-VIII та Законом №2453-VI в період роботи позивача на посаді судді Рівненського міського суду, дані правовідносини щодо порядку обчислення стажу роботи на посаді судді регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ ).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно із абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Матеріалами справи підтверджується, до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 відповідач ще при первинному обчисленні щомісячного довічного грошового утримання не зараховано період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, робота на посаді слідчого слідчого відділу органу внутрішніх справ, що передували даті призначення на посаду судді Рівненського міського суду.

Так, згідно із частиною першою ст. 25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996 року).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно зі ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального заходу суддів» від 10.07.1995 №584/95 (далі - Указ Президента України №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до п. 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» від 03.09.2005 №865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, на юридичних факультетах вищих навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постановах від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а та від 15.11.2021 у справі №580/6051/20 дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Позивач стверджує, що календарний період роботи позивача безпосередньо на посадах, віднесених до посади судді складає повних 29 років з 02.07.1987 по 30.11.2016.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Документи, необхідні для призначення щомісячного довічного грошового утримання» Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №200/14891 (далі Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України №3-1) до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Згідно з п. 8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Дипломом Харківського юридичного інституту ім. Ф. В. Дзержинського Серія КВ №735337 підтверджується, що ОСОБА_1 в 1979 вступив до навчального закладу і в 1983 році закінчив його повний курс за спеціальністю правознавство. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25.06.1983 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «юриста».

При цьому, після закінчення вказаного вищого юридичного навчального закладу 09.08.1983 позивач був призначений на посаду слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому (наказ від 09.08.1983 №75 л/с).

У постановах від 20.04.2021 у справі №344/5707/19 та від 14.05.2021 у справі №592/3354/17 Верховний Суд зробив висновок про необхідність зарахування половини строку навчання у вищому юридичному учбовому закладі на денній формі навчання до стажу, який враховується для набуття права на відставку і при обчисленні розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Відповідачем не заперечувалось факту наявності в його розпорядженні при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як трудової книжки позивача, так і копії диплому про закінчення навчального закладу.

Таким чином, суд вважає достатніми підстави для висновку про протиправність поведінки відповідача, яка полягає у не зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, з якого обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 половини періоду його навчання у цьому юридичному навчальному закладі, що складає 01 рік 11 місяців 10 днів.

Окрім цього, статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно з статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

За встановленими у абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII правилами, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Таким чином, зазначені положення законодавства давали право особі на зарахування, зокрема, до стажу роботи на посаді судді, як періоду проходження строкової військової служби, так і періоду служби в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Згідно з п. 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Військовим квитком ОСОБА_1 Серія НОМЕР_1 від 18.05.1976 підтверджується, що позивач проходив службу у Збройних Силах СРСР в період з 20.05.1976 по 19.05.1978.

За наведених обставин справи, суд вважає достатніми підстави стверджувати, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, підлягав зарахуванню період проходження ним військової служби у Збройних Силах СРСР з 20.05.1976 по 19.05.1978.

Відповідно до статті 102 Кримінально-процесуального кодексу України (редакції 1960 року) (далі - КПК) органами слідства є слідчі прокуратури, слідчі прокуратури, слідчі органів внутрішніх справ, слідчі податкової міліції і слідчі органів безпеки.

У пунктах 6-а та 7 статті 32 КПК у згаданій вище редакції надано роз`яснення значення термінів цього Кодексу: слідчий- слідчий прокуратури, слідчий органів внутрішніх справ, слідчий органів державної безпеки, слідчий податкової поліції.

Відповідно до вимог статті 111 КПК слідчий органів внутрішніх справ в силу своїх повноважень, передбачених статтею 114 КПК України за правилами цього Кодексу здійснює попереднє розслідування кримінальних справ. Аналізуючи повноваження слідчого під час попереднього розслідування кримінальних справ фактично однакові і проводять одні і ті ж слідчі дії відповідно до вимог КПК України (редакції 1960 року).

Відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402 до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас частиною 1 статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права 3 роки мають судді, яких було призначено на посаду вперше згідно з вимогами, встановленими Законом України №2862-ХІІ на день їх обрання.

З цього питання також висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесені до ст. 137 Закону №1402 зміни дозволили зарахувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі №11-1481заі18).

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №9901/302/19).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач з 01.08.1983 по 01.07.1987 проходив службу в органах МВС на посаді слідчого слідчого відділення, а з 02.07.1987 був обраний суддею Рівненського міського суду Рівненської області (період якого відповідачем зараховано до стажу судді для призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання).

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи на посаді судді період роботи в органах внутрішніх справ з 01.08.1983 по 01.07.1987, який передував призначенню на посаду судді.

Зважаючи на це, поведінка відповідача щодо не зарахування зазначених вище спірних періодів до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання є протиправною, такою що не відповідає встановленим у ст. 2 КАС України принципам.

Відповідно до пунктів 3, 4 Розділу ІІІ «Приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання» Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України №3-1, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, не пізніше 10 днів з дня винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Так, відповідач при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Пенсійний орган був зобов`язаний зарахувати до стажу роботи на посаді судді, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, спірні періоди. При цьому, такий обов`язок у Пенсійного органу виникає в силу вимог закону незалежно від факту звернення особи із відповідною заявою про зарахування стажу.

На підставі заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 04.09.2018 № 02, відповідно до якого позивача переведено із пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання з 03.06.2018. Основний розмір щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди обчислений враховуючи стаж роботи на посаді судді повних 29 років, а загальний процент розрахунку щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 19.02.2020 склав 68% від суддівської винагороди.

Про порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання пункту 4 Розділу ІІІ «Приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання» Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України №3-1 представника позивача Пенсійний орган повідомив лише листом від 21.02.2024 №1700-0202-8/10735.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд вважає, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 чеовгя 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Визначаючи спосіб відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких ОСОБА_1 звернувся до суду слід врахувати, що як було встановлено відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

В ході розгляду справи судом встановлено, що загальний стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 37 років 3 місяці 2 дні та складається із добровільно зарахованого відповідачем періоду роботи на посаді судді Рівненського міського суду Рівненської області, Апеляційного суду Рівненської області/Рівненського апеляційного суду та протиправно не зарахованих періодів строкової військової служби; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому.

Зважаючи на це, з врахуванням ч. 2 ст. 142 Закону 1402-VIII та виходячи із встановленого стажу роботи на посаді судді відповідач зобов`язаний був обчислити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 при його розрахунку виходячи із 84% суддівської винагороди (50% - за 20 років стажу + 34% за 17 років стажу х 2%).

Відтак, належним способом відновлення в повній мірі порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , який унеможливить повторне звернення позивача до суду із позовною заявою буде зобов`язання відповідача здійснити здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 починаючи з 18.09.2023 (в межах встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду), виходячи із 84% від суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 37 років 3 місяці 2 дні, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні, як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його поведінки у спірних правовідносинах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється, адже згідно п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, а заяв про понесення інших судових витрат до суду не надходило.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 починаючи з 18.09.2023 (в межах встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду), виходячи із 84% від суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 37 років 3 місяці 2 дні, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів: проходження строкової військової служби з 20 травня 1976 року по 19 травня 1978 року - 2 роки; половини строку навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1979 року по 25 червня 1983 року - 1 рік 11 місяців 10 днів; роботи на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Рівненського міськвиконкому з 01 серпня 1983 року по 01 липня 1987 року - 3 роки 10 місяців 23 дні як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко