Справа № 420/22085/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22085/23

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 23.10.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Одеської митниці (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500000/2023/000014/2 від 02.08.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2023/000508.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що до митного оформлення позивачем були надані документи, перелік яких визначений митний законодавством та які дають змогу визначити заявлену митну вартість товару по основному методу, а отже, на думку позивача, подані ним документи для митного оформлення товару, в даному випадку, слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення його митної вартості на підставі основного першого методу за ціною договору (вартість операції), а тому рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2023 року між позивачем ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією «TAINJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC» (Китайська Народна Республіка) (продавець) укладено договір №А230405 (а.с.106-110), відповідно до п.п.1.1 якого продавець продає а покупець купує товар - велосипеди (далі за текстом товар) відповідно до цього Договору.

25.05.2023 року сторонами укладено додаток №1 до договору №А230405 від 25.05.2023 року, яким змінено п.1 договору та викладено його наступним чином: продавець продає а покупець купує товар - велосипеди та зарядні пристрої (далі за текстом товар) відповідно до цього договору (а.с.111).

Згідно 1.2 договору №А230405 від 25.05.2023 року товар поставляється в кількості, асортименті та за цінами, відповідно до узгоджених та підписаних обох сторін інвойсів, інвойс є невід`ємною частиною договору.

Ціна одиниці та загальна сума товару вказується в інвойсі у доларах США. Загальна вартість цього договору складається із загальної суми інвойсів (п.п.2.1-2.2 договору №А230405 від 25.05.2023 року).

25.05.2023 року контрагентом позивача складено інвойс №А230405 на поставку партії товару - велосипедів та зарядних пристроїв (а.с.112).

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №23UA71U9 від 31.07.2023 року, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору (а.с.91-92).

Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу поданий відповідний пакет документів відносно митної декларації згідно з МК України (договір, рахунок-фактура (інвойс) та інші документи).

Проте відповідачем прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.08.2023 року №UA500020/2023/000508 (а.с.104-105).

Також 02.08.2023 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2023/000014/2, у якому вказано, що надані документи не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була сплачена за товар, надані на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, зокрема:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано, а надано значиться. лист ТОВ «Клевер Тім» від 14.07.2023 року №14072375. При цьому, у наданих транспортних документах (CMR) наведене підприємство не Коносамент не надано

3) у наданій до митного оформлення довідці про вартість транспортування ТОВ «Клевер Тім» від 14.07.2023 року №14072375 зазначено, що морське перевезення вантажу здійснювалось за маршрутом Xingang-Gdansk. Проте, згідно п.3.3 контракту від 25.05.2023 року №230405 та інвойсу від 25.05.2023 року №230405 поставка товарів здійснювалась на умовах FOB Tianjin:

4) згідно п.1.1 контракту від 25.05.2023 року №4230405 предметом договору є «велосипеди». Таким чином, задекларований за митною декларацією товар №2 «зарядні пристрої для акумуляторів» не є предметом контракту;

5) згідно української версії п.10.7 контракту від 25.05.2023 року №A230405 цей договір складено українською та англійською мовами. А згідно англійської версії п.10.7 контракту, цей договір складено російською та англійською мовами, що може свідчити про наявні ознаки підробки (а.с.102-103).

Рішенням повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів, зокрема: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що декларантом додатково були надані: копія МД країни відправлення (з перекладом), прайс-лист, рахунок за транспортування, висновок про вартісні характеристики товарів, договір транспортного експедування, лист про відсутність інших додаткових документів.

Також у рішенні вказано, що: - y додатково наданому прайс-листі відсутні умови поставки товарів відповідно до яких зазначені ціни товарів; - у додатково наданому прайс-листі відсутні товари «велосипеди» торговельної марки «Titan Bike», яка задекларована у МД; - у спеціально визначеній графі додатково наданої копії МД країни - відправлення зазначений реквізити контракту інвойсу (23TF197026), що відрізняються від тих, що надані до митного оформлення (А230405). Також, наявні реквізити коносаменту 227477864, який до митного оформлення не відмінні від реквізитів коносаменту, надавався реквізити якого та зазначеного у наданій довідці про вартість транспортування ТОВ «Клевер Тім» від 14.07.2023 року №1407235 (HS123052002).

Відповідач дійшов висновку про невизнання заявленої митної вартості товару через неподання декларантом документів неспростування декларантом жодних, визначених контролюючим органом, розбіжностей.

Приймаючи оскаржуване рішення Одеська митниця визначила митну вартість товарів на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, у разі незгоди з рішеннями, права на їх оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч.3 ст.52 цього МКУ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами, що документи, надані позивачем до митної декларації не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Правовідносини у даній справі урегульовано положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п.23, п.24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом до митного органу з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МК України (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

Відповідно до ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 2 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних норм права зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі поданих декларантом документів та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з даною обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають змогу пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості та жодним чином не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, зокрема, тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з оскаржуваним рішенням від 02.08.2023 року №UA500000/2023/000014/2 недоліком, який, на думку митного органу, свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару є наступне: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що не може вважатися обґрунтованим сумнівом відсутність відомості щодо даної складової митної вартості товару така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням за документами поданими позивачем до митного органу з огляду на наступне.

Поставка товарів здійснювалася на підставі договору та додаткової угоди до нього.

Відповідно до п.7.1 договору №А230405 від 25.05.2023 року упаковка, в якій відвантажується товар повинна забезпечувати збереження товару під час транспортування морським, залізничним, автомобільним та авіаційним транспортом за умови належного поводження з вантажем.

Крім того, відповідачем не взято до уваги, що згідно п.3.3 договору умови постачання визначаються FOB TIANJIN згідно з правилами Incoterms 2010, якщо інше не обумовлено сторонами в інвойсі на конкретну партію товару. Відправлення товару до місця призначення здійснюється відправником, за його рахунок та входить до ціни Товару.

За умовами поставки «Інкотермс 2010» FOB (FREE ON BOARD) продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Крім цього, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Отже, подані до митного оформлення документи свідчать про відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак такі витрати не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Також митний орган зазначив, що декларантом не подано передбачені наказом МФУ від 24.05.2012 року №599 документи на підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів, а саме: рахунок-фактуру, банківські платіжні документи та калькуляцію транспортних витрат. При цьому, митний орган не вважає належним документом лист ТОВ «Клевер Тім» від 14.07.2023 року №14072375, оскільки у наданих транспортних документах (CMR) наведене підприємство не значиться, коносамент не надано.

Проте вказані доводи митного органу не ґрунтуються на положеннях законодавства, оскільки відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599, на який посилається Одеська митниця в оскаржуваному рішенні, до документів які містять відомості про транспорті витрати можуть належати перелічені документи, однак цей перелік, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію «можуть належати», не є вичерпним та обов`язковим.

Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, суд вважає, що надана контролюючому органу довідка про транспортні витрати від 14.07.2023 року №1407237/5 (а.с.130) є належним та допустимим доказом розміру таких витрат, з огляду на наступне.

Згідно з п.6 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Довідкою про транспортні витрати від 14.07.2023 року №1407237/5 підтверджується, що вартість транспортування вантажу, що перевозився від місця завантаження (Xingang. Cluna) до митного кордону України складає 210955,16 грн. у т.ч. 1) морське перевезення вантажу за межами державного кордону України (Xingang Gdansk) - 98735,22 грн.; 2) додаткові послуги з контейнерів та вантажів за межами державного кордону України 64219,94 грн.; 3) ТЕО по організації міжнародних автоперевезень вантажів Гданськ (Польша) - м/п Рава Руська (Державний кордон України) 48000,00 грн. (а.с.130).

Судом першої інстанції вірно вказано, що не зазначення експедитором у складеній ним довідці про транспортні витрати маршрут морського перевезення Xingang-Gdansk, при зазначенні у договорі та інвойсі умов поставки FOB Tianjin - не може вплинути на митну вартість товару, оскільки повна назва порту відправлення, розташованого на півночі Китаю - Tianjin Xingang.

Наданими декларантом до митного органу документами підтверджуються транспорті витрати, що виключає будь-які сумніви щодо не підтвердження таких відомостей як складової митної вартості товару.

Також є не обґрунтованими доводи відповідача, що задекларований за митною декларацією товар №2 «зарядні пристрої для акумуляторів» не є предметом договору №А230405 від 25.05.2023 року, оскільки 25.05.2023 року позивачем та його контрагентом укладено додаток №1 до договору №А230405 від 25.05.2023 року, яким змінено п.1 договору та викладено його наступним чином: продавець продає а покупець купує товар - велосипеди та зарядні пристрої (далі за текстом - товар) відповідно до цього договору (а.с.111).

Крім того, безпідставними є сумніви митного органу щодо підробки договору №А230405 від 25.05.2023 року, оскільки згідно української версії п.10.7 визначає, що договір складено українською та англійською мовами, а згідно англійської версії п.10.7 передбачає, що договір складено російською та англійською мовами, з огляду на наступне.

Договір №А230405 від 25.05.2023 року підписаний ФОП ОСОБА_1 та компанією «TAINJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC» (Китайська Народна Республіка), скріплений печаткою та відсканований, містить п.10.8, згідно якого у разі суперечок або непорозуміння щодо розуміння цього договору чи його умов, варіант українською мовою вважається головним.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що сумніви митного органу щодо підробки договору №А230405 від 25.05.2023 року є лише необґрунтованим припущенням митного органу, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів щодо підробки документа митним органом не наведено та не надано.

Між тим, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Між тим суб`єкту владних повноважень не достатньо лише вказати на обставини, які викликали у нього сумніви, а необхідно пояснити їх зв`язок з наявністю обґрунтованих сумнівів в митній вартості товару.

Судова колегія також вважає необґрунтованими посилання митного органу як на підставу непідтвердження ціни товару те, що: - y додатково наданому прайс-листі відсутні умови поставки товарів відповідно до яких зазначені ціни товарів; - у додатково наданому прайс-листі відсутні товари «велосипеди» торговельної марки «Titan Bike», яка задекларована у МД; - у спеціально визначеній графі додатково наданої копії МД країни - відправлення зазначений реквізити контракту інвойсу (23TF197026), що відрізняються від тих, що надані до митного оформлення (А230405). Також, наявні реквізити коносаменту 227477864, який до митного оформлення не відмінні від реквізитів коносаменту, надавався реквізити якого та зазначеного у наданій довідці про вартість транспортування ТОВ «Клевер Тім» від 14.07.2023 року №1407235 (HS123052002).

Проте, прайс-лист, коносамент та МД країни відправлення не віднесені до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару згідно з ч.2 ст.53 МК України, тому не можуть бути використані для підтвердження митної вартості товару.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами, що документи, надані позивачем до митної декларації не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

Водночас відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Відповідно до п.2, п.4 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МК України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.08.2023 року №UA500000/2023/000014/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.08.2023 року №UA500020/2023/000508.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька