Справа № 260/11272/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/11272/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави до Мукачівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Мукачівська окружна прокуратура звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави до Мукачівської міської ради, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо непроведення державної реєстрації права власності на протирадіаційне укриття № 24416, загальною площею 69,7 кв.м., вартістю 1642506,49 грн, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання Мукачівської міської ради вжити заходи щодо реєстрації права комунальної власності на протирадіаційне укриття № 24416, загальною площею 69,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що окружною прокуратурою під час здійснення представницької діяльності встановлено, що на території Мукачівської територіальної громади розташоване протирадіаційне укриття № 24416, що належить до комунальної власності.

Натомість, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані щодо зареєстрованого права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (протирадіаційне укриття) станом на 15.12.2023 року - відсутні.

Отже, право комунальної власності протягом тривалого періоду часу на ПРУ № 24416 не оформлено та не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації Мукачівської міської ради (вих. № 5120/01-32/15489/42-23 від 08.12.2023) встановлено, що заходи щодо реєстрації права власності на вказану споруду протирадіаційного захисту не вживались, відтак, державна реєстрація права власності на вищевказане протирадіаційне укриття не проводилась.

Таким чином, використання вищевказаного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування підвальним приміщенням (укриттям) без державної реєстрації права власності.

Єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території міста Мукачева - є Мукачівська міська рада.

Отже, враховуючи викладене, Мукачівська міська рада зобов`язана згідно з вимогами чинного законодавства вжити заходи для оформлення та державної реєстрації права власності на протирадіаційне укриття № 24416.

Водночас, в Мукачівській міській раді наявний лише технічний паспорт на вищевказане протирадіаційне укриття, виданий Мукачівським бюром технічної інветаризації, а реєстрація права власності на оспорюване майно досі не проведена.

Ухвалою судді від 03.01.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі строк відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, судом встановлено наступне.

Мукачівською кружною прокуратурою під час здійснення представницької діяльності, згідно інформації Мукачівського РВ ГУ ДСНС у Закарпатській області від 18.12.2023 встановлено, що на території Мукачівської територіальної громади розташована захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття № 24416, що належить до комунальної власності.

Відповідно до технічного паспорту захисної споруди цивільного захисту протирадіаційне укриття № 24416, загальною площею 69,7 кв.м., розташоване за адресою: в місті Мукачево по вулиці Хлипняча Ярослава (раніше- вуд. Філатова Володимира), 12 літ. А., Форма власності - комунальна. Експлуатується управлінням міського господарства Мукачівської міської ради.

Натомість, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані щодо зареєстрованого права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (протирадіаційне укриття) станом на 15.12.2023 - відсутні.

Отже, право комунальної власності протягом тривалого періоду часу на ПРУ № 24416 не оформлено та не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації Мукачівської міської ради (вих. № 5120/01-32/15489/42-23 від 08.12.2023) встановлено, що заходи щодо реєстрації права власності на вказану споруду протирадіаційного захисту не вживались, відтак, державна реєстрація права власності на вищевказане протирадіаційне укриття не проводилась.

Таким чином, використання вищевказаного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування підвальним приміщенням (укриттям) без державної реєстрації права власності.

Виявивши вказане порушення керівник Мукачівської окружної прокуратури, використовуючи надані статтями 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" повноваженнями, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

У стаття 32 Кодексу цивільного захисту України наведені такі вимоги щодо укриття населення у фонді захисних споруд цивільного захисту:

1. До захисних споруд цивільного захисту належать:

1) сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів;

2) протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

2. Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

3. Укриттю підлягають: 2) у протирадіаційних укриттях - населення, у тому числі працівники суб`єктів господарювання, хворі, медичний та обслуговуючий персонал закладів охорони здоров`я, евакуйоване населення, яке проживає або працює в зонах можливого небезпечного і значного радіоактивного забруднення, крім тих, хто підлягає укриттю у сховищах.

4. Для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

5. Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

7. Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

8. Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

9. У разі використання однієї захисної споруди цивільного захисту кількома власниками, користувачами, юридичними особами вони беруть участь в утриманні такої споруди відповідно до укладених між ними договорів.

10. Захисні споруди цивільного захисту можуть використовуватися у мирний час для господарських, культурних і побутових потреб у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

11. З моменту виключення захисної споруди із фонду споруд цивільного захисту вона втрачає статус захисної споруди цивільного захисту. Володіння, користування та розпорядження спорудами, які втратили статус захисних споруд цивільного захисту, здійснюється відповідно до закону.

12. Захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

15. Контроль за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, готовністю його об`єктів до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та його територіальні органи спільно з місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: 23) організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; 24) визначення за погодженням з місцевими державними адміністраціями потреби фонду захисних споруд цивільного захисту; 26) прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; 27) організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; 28) здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; 29) організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017 року "Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту" затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:

1. Цей Порядок визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.

3. Терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі;

- утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням;

9. Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

10. Балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

13. У разі приватизації (корпоратизації) державного (комунального) підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, уповноважений орган управління захисної споруди проводить заходи, спрямовані на визначення їх балансоутримувачів та укладення з ними договорів про утримання (зберігання) захисних споруд.

15. Обліку підлягають усі захисні споруди, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття на території України незалежно від форми власності.

17. Облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі.

18. Ведення обліку фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів за формою, передбаченою вимогами щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затвердженими МВС.

20. Паспорт та облікова картка захисної споруди складаються балансоутримувачем після прийняття в експлуатацію завершеної будівництвом захисної споруди або за результатами її технічної інвентаризації як об`єкта нерухомого майна.

23. ДСНС веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти, належать (завершені та незавершені будівництвом), захисні споруди цивільного захисту (ДБН В 2.2.5-97 "Будинки і споруди. Захисні споруди цивільної оборони", ДБН А 3.1-9-2000 "Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони та їх утримання") (далі - захисні споруди). Класифікацію захисних споруд цивільного захисту наведено у додатку 19 до цієї Інструкції.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини 1 статті 316, частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 327 Цивільного кодексу України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є зокрема: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Суд установив, що Мукачівська міська рада є власником захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №24416, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Мукачівської міської ради від 08.12.2023 року на запит Мукачівської окружної прокуратури від 22.11.2023 року, Управлінням міського господарства Мукачівської міської ради виготовлено технічні паспорти на споруди цивільного захисту, в т.ч. по вул. Хлипняча Ярослава, 12 літ. А. Заходи щодо реєстрації права комунальної власності не вживалися.

З наведеного випливає, що Мукачівська міська рада, всупереч покладених на неї Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень щодо управління майном, що належить до комунальної власності Мукачівської міської територіальної громади, та попри обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запроваджену Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не вжила заходів щодо оформлення та державної реєстрації права комунальної власності на цю захисну споруду цивільного захисту, допустивши таким чином протиправну бездіяльність.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши вказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачеві, як суб`єкту управління комунальним майном, що належить Мукачівській територіальній громаді, за наявності законодавчих підстав та відповідних повноважень допущено бездіяльність, що полягає у невжитті ними дій, спрямованих на проведення державної реєстрації права комунальної власності Мукачівської міської територіальної громади на спірний об`єкт нерухомості.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Мукачівської окружної прокуратури до Мукачівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов керівника Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави (Закарпатська область, м. Мукачево, вул. А. Літуна, 15) до Мукачівської міської ради (Закарпатська область, м. Мукачево, пл. О. Духновича, 2 код 38625180) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо непроведення державної реєстрації права власності на протирадіаційне укриття № 24416, загальною площею 69,7 кв.м., вартістю 1642506,49 грн, розташоване за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Хлипняча Ярослава (раніше вул. Філагова Володимира), 12 літ. А.

3. Зобов`язати Мукачівську міську раду вжити заходи щодо реєстрації права комунальної власності на протирадіаційне укриття № 24416, загальною площею 69,7 кв.м., розташоване за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Хлипняча Ярослава (раніше вул. Філатова Володимира), 12 літ. А.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті