Справа № 620/13698/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі за адміністративним ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не складенні та не поданні до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького списків, передбачених додатками 2 до наказу від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 168» стосовно нього за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та направити до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького інформацію про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.08.2022 по 12.10.2022 за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації ДПС України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «'Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 168».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 200/493/23.

Приймаючи рішення про зупинення провадження у справі, суд виходив з того, що колегія суддів Верховного Суду у справі № 200/493/23 переглядає судове рішення у правовідносинах, які є подібними до даної адміністративної справи, а тому, наявні підстави для зупинення провадження у даній адміністративній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутні правові підстави для зупинення провадження у цій справі, оскільки справа № 200/493/23 не переглядається палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду і наслідки розгляду вказаної справи Верховного Суду не створюють правових наслідків для цієї справи.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про зупинення провадження в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 та від 27.02.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Стаття 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначає вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі.

Пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Отже, правовими підставами для зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення іншої справи є наявність об`єктивної неможливості її розгляду до набрання законної сили відповідним судовим рішенням та здійснення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що у справі № 200/493/23, до розгляду якої суд першої інстанції зупинив провадження в цій справі, відкрито касаційне провадження колегією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд вказаної справи палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду станом на теперішній час не здійснюється.

Крім того, розгляд та вирішення позовних вимог у цій справі № 620/13698/23 є можливим незалежно від прийняття судового рішення у справі № 200/493/23.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що в цьому випадку відсутні правові підстави, прямо передбачені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України для зупинення провадження в даній справі № 620/13698/23 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 200/493/23.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі №620/13698/23.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

В своєю чергу, реалізація завдання адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Водночас, невиправдане зупинення провадження у справі є неприпустимим і не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження у справі, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Згідно частини третьої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №620/13698/23 скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк