Справа № 260/2324/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/2324/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - не з`явився

відповідача: Військова частина НОМЕР_1 - представник Карунік С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Скоробогатько Володимира Юрійовича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військова частина НОМЕР_1 з позовом , в якому просить :

1.Визнати протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) стосовно не розгляду рапортів та заяв від 16.01.2022 року та 26.01.2023 року про направлення позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), старшого солдата, військової частини № НОМЕР_1 на військово-лікарську комісію.

2. Зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) розглянути рапрти та заяви від 16.01.2023 року та 26.01.2023 року про надання законної можливості направлення позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), старшого солдата, військової частини № НОМЕР_1 на військово-лікарську комісію;

3. Зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) звільнити позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), старшого солдата військової частини № НОМЕР_3 від військової служби, виконання бойових розпоряджень та нарядів під час підготовки та направлення позивача на військово - лікарську комісію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний 07.05.2022 року на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних сил України на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

З 07.05.2022 було призначено на посаду старшого солдата, 2-го стрілецького батальйону, 6-ї роти,2 взводу військової частини НОМЕР_1 . З 24 травня 2022 року під час виконання бойового завдання одержав: Вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма, забійно-рвана рана тильної поверхні лівої кисті з закритим переломом третьої, четвертої п`ясткової кістки. без зміщення уламків, множинні садна ділянок правого ліктьового суглобу та правого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функцій, після чого стан здоров`я позивача стрімко погіршився.

16.01.2023 року представник позивача звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивач не може виконувати бойові розпорядження та просить направити позивача на військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності / непридатності для проходження військової служби далі. Командування військової частини НОМЕР_1 рапорт проігнорований. Позивача попри скарги на здоров`я не звільнено від службових обов`язків і нарядів. У зв`язку з невирішенням відповідачами таких питань, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

05 травня 2023 року від Військова частина НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що як зазначає позивач, він 16 січня 2023 року звертався рапортом до командування частини, що не може виконувати бойові завдання та просив надати йому направлення для проходження військово - лікарської комісії.

26 січня 2022 року представник позивача звернувся заявою з ідентичним проханням, проте вважають що командування проігнорувало рапорт, та не звільнило від виконання службових обов`язків та нарядів особу - військовослужбовця яка ненароком могла б учинити аварійну ситуацію не із своєї вини, із приведенням до жертв та летального кінця, що не відповідає дійсності. Наступна заява від 26 січня 2023 року містить прохання щодо звільнення з лав Збройних Сил України та прохання ТЕРМІНОВОГО забезпечення надання законної можливості проходження військово - лікарської комісії для визначення ступеня придатності, у чому військова частина НОМЕР_1 жодним чином не створювала перешкод.

Так, старший солдат ОСОБА_1 самовільно покинув місце лікування в медичному пункті 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , та після проведених пошукових заходів, у зв`язку з відсутністю на місці несення служби по закінченню доби вважається як такий, що самовільно залишив частину без поважних на те причин, а з 10 січня 2022 року - перебуває в правовому статусі як особа, що здійснила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Подальший текст позовної заяви командуванням частини не береться до уваги та не вбачається за доцільним надавати на противагу аргументи, у зв`язку з тим що представник позивача, копіюючи норми законодавства України, вибрав не правильні частини та норми статей , характерні для правовідносин між військовослужбовцем призваним для проходження служби під час мобілізації на особливий період (під час дії воєнного стану на території України), в статусі якого перебуває його клієнт - ОСОБА_1 . Щодо позиції не розгляду рапорту військовослужбовця для проходження військово - лікарської комісії та заяви представника - повідомляє Суд, що такі заяви були розглянуті у військовій частині у відповідності до того, як були сформовані своїми авторами, проте у зв`язку з відсутністю на службі старшого солдата ОСОБА_1 , реалізувати його прохання було та залишається неможливим.

Щодо вимоги, викладеній у позовній заяві про надання звільнення старшому солдату ОСОБА_1 від військової служби, виконання бойових розпоряджень та нарядів - то таке реалізовано із 01 січня 2023 року, з моменту самовільного залишення частини самим позивачем.

30 травня 2023 року ухвалою ЗОАС відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі та вирішено визнати явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою представника позивача , так і самого позивача, явку якого було визнано обовязковою.

Однак, Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №260/2324/23 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 березня 2024 року вказана адміністративна справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі .

Ухвалою суду від 13 березня 2024 року призначено судове засідання по даній справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак,04.04.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. До даного клопотання долучено заяву позивача, в якій зазначається про те, що у зв`язку з тим, що інтереси позивача представляє адвокат Скробогатько В. Ю. то позивач просить суд , розгляд справи призначений на 09.04.2024 року провесні за відсутності позивача , за участю його представника - адвоката Скоробогатька В.Ю. та за наявними матеріалами справи. Свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного адміністративного позову з підстав наведених у відзиві., зауважив, що позивач самовільно залишив заклад лікування, наразі триває щодо нього кримінальне провадження і місце знахождення позивача невідоме.

Обставини встановлені судом.

Як встановлено судом у травні 2022 року під час мобілізації ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_4 як старший стрілець.

24 травня 2022 року отримав травму повязану з проходження військової служби.

31 травня 2022 року проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_5 , на підставі чого військово-лікарською комісією видано довідку із зазначенням, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоровя на 30 календаних днів. Вказані обставини підтверджуються Довідкою ВДК № 630 від 31.05.022 року.

30 жовтня 2022 року Наказом командира в/ч НОМЕР_1 за № 296 старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_4 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 до 2 стрілецького батальйону з 30 жовтня 2022 року.

З 30 жовтня 2022 року по 08.12.2022 року ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях, що стверджується Довідкою в/чА 1556 від 08.12.2022 року.

31 грудня 2022 року ст. солдат. фельдшер Бонь подав рапорт командиру НОМЕР_6 стрілецького батальйону, в якому вказав, що солдат 6 роти ОСОБА_1 самовільно покинув 312.12.2022 року місце лікування і на даний час місце його знаходження невідоме, на телефонні дзвінки не відповідає.

Відповідно до Довідки по факту самовільного залишення частини військовослужбовцем військової служби за мобілізацією командиром Відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 ОК' "ЗАХІД" Сухопутних військ ЗС України в/ч НОМЕР_1 зазначено:

31.12.2022 року, о 17 30 від фельдшера медичного пункту батальйону ОСОБА_3 стало відомо, то ст. солдат ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , відсутній розташуванні медичного пункту 2 стрілецького батальйону, де ст. солдат ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування при частині . За декілька днів до цього ст. солдат ОСОБА_1 проходив огляд у лікарні м Миколаївка зі скаргами на стан здоров`я та зробив рентген. Подальше, більш поглиблене обстеження було заплановано в найближчий час.

Пошуки ст. солдата ОСОБА_1 результату не дали. На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідає, місцезнаходження не відоме. Решта обставин з`ясовується.

02.01.2023 р. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1 ( по стройовій частині) вважати такими, що самовільно залишили частину, припинили участь в бойових діях в складі військової частини НОМЕР_1 та призупинити виплату грошового забезпечення: 01 січня 2023 року: молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону. Підстава: доповідь про факт самовільного залишення частини №5 вх.№87 від 02.01.2023 року.

12.01.2023 р. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від № НОМЕР_7 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону, зарахованого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 січня 2023 року №12-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 вважати як такого, що самовільно залишив частину, увільнити від займаних посади і вважати таким, що знаходяться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 січня 2023 року №12-РС.

16 січня 2023 року Рапортом від адвокат - Скоробогатько В. Ю. подав Рапорт , в якому просить командира військової частини НОМЕР_1 звільнити з лав Збройних Сил України військовослужбовця ОСОБА_1 на підставі ст. 26 ЗУ "Про військовий обовязок і військову службу ", а саме: за станом здоровя.

До рапорту додано: копія ордеру на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.11.2022 р. № 9431 виданої командиром військової частини НОМЕР_4 .

26 січня 2023 року адвокат - ОСОБА_4 звернувся заявою до Командира військової частини НОМЕР_1 з проханням звільнити старшого солдата 2 стрілецького батальйону 2-го взводу 6 роти ОСОБА_1 на підставі ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прохання термінового забезпечення надання законної можливості проходження військово - лікарської комісії для визначення ступеня придатності.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами 2, 3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII, серед іншого, визначено, що стосується військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно із частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі, також - Закон №389) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України 4 4 Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"", продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 грудня 2023 року № 58/2023, затверджених Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"'1 відповідно, затверджених Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" відповідно, на території України введено правовий режим дії воєнного стану, який діє по теперішній час.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України " Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації. Відповідно до пункту 8 Указу Президента України 'Про загальну мобілізацію' від 24 лютого 2022 року № 69/2022 організація та забезпечення своєчасного оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України покладається на місцеві органи виконавчої влади та територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, за участі органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб, а не військову частину куди направлено проходити службу призваного військовослужбовця.

Пункт 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу передбачає вичерпний перелік законних підстав, що дають право на звільнення зі служби військовослужбовцю призваному для проходження служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом під час мобілізацій, на особливий період.

Порядок звільнення з лав Збройних Сил України передбачено Законом України Про військовий обов`язок і військову службу та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до пункту 144-1 Положення для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Визначення в абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-XII командира військової частини суб`єктом звернення до органу досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, на підставі якої вносяться відповідні відомості до ЄРДР, обумовлено, перш за все, тим, що кримінальні правопорушення, передбачені абз. 1 ч. 2 цієї статті, нерозривно пов`язані з порушенням військовослужбовцем військової дисципліни.

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

У відповідності до вимог пункту 233 вищевказаного Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово- обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

У відповідності до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор - що здійснюється (при медичних пунктах частини, та(або) за наявності обладнання - у медичній роті) за обов`язкової участі військовослужбовця.

В подальшому, на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК додаються:

1) направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, військового комісаріату, яким призваний у Збройні Сили України, попереднього діагнозу та мети огляду;

2) медична книжка;

3) посвідчення особи (військовий квиток);

4)фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному

огляді;

5) службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією. У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі миротворчого персоналу, миротворчого контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;

6) медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у сгіецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я),

Крім того:

- на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва);

- на військовослужбовців - учасників бойових дій, миротворчих місій, ліквідації наслідків аварії на ядерних об`єктах, розмінування об`єктів народного господарства - відповідні посвідчення, витяги із особових справ, інші довідкові матеріали (допускається надання ксерокопій указаних документів, завірених відповідними посадовими особами та гербовою печаткою військової частини (закладу)).

Із вище переліченого, з допомогою фельдшера медичного пункту 2 стрілецького батальйону ОСОБА_3 , військовослужбовець - позивач, здійснив лише флюорографію органів грудної клітки, після чого 31 грудня 2022 року самовільно залишає розташування військової частини НОМЕР_6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи рапорт від 16 січня 2023 року написаний адвокатом - та містить прохання щодо звільнення з лав Збройних Сил України військовослужбовця ОСОБА_1 , а до рапорту додано копія ордеру на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) виданої командиром військової частини НОМЕР_4 , а не копія постанови Військово - лікарської комісії із висновком про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, що є єдиною підставою для звільнення під час дії воєнного стану.

У відповідності до вимог підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 військовослужбовець зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , як такий що відсутній понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину. В зазначений період з 01 січня 2023 року по теперішній час до виконання обов`язків не залучається.

Відповідно до п 233. військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Судом встановлено, що позивач не подавав рапорт по команді, тобто особисто , а подання рапорту іншою особою, в тому числі адвокатом, не допускається.

У відповідності до ст. 24 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Суд констатує, що адвокат Скоробагатько В. звернувся до відповідача із заявою від 26.01.2024 року не у спосіб встановлений ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", і крім того, в даній справі позивачем є ОСОБА_1 , а не адвокат ,який ставить вимогу про нерозгляд відповідачем адвокатського звернення або запиту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій.

Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 квітня 2024 року.