Справа № 200/6670/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №200/6670/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням Закону № 2262 та Постанови Кабінету Міністрів України № 393 зарахувати ОСОБА_1 , вислугу років на пільгових умовах період проходження служби на посадах: оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, начальника відділення кримінальної міліції, з 21.03.1995 по 26.07.2011 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця за вказаний період;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 та Постанови № 393 оформити подання на пенсію за вислугу років та направити його до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позову зазначив, що з 21.03.1995 проходив службу в Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області, обіймав різні посади в ОУР Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

На підставі наказу МВС України № 1429 о/с від 29.07.2014 ОСОБА_1 звільнено за пунктом 66, з посади заступника начальника відділу карного розшуку Краматорського міського відділу.

В наказі про звільнення зазначено, що вислуга років на 18.07.2005 складає: календарна 15 р. 05м. 03 дн., пільгова 21р. 00 м. 11дн.

Наказом ГУМВС України в Донецькій області № 333 о/с від 05.09.2014 на підставі постанови № 393 оголошено вислугу років у календарному обчисленні - 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 18 днів.

В період служби з 21.03.1995 по 26.07.2011 час проходження служби на посадах працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ зараховувався на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Проте відповідач протиправно відмовив в оформленні подання на пенсію за вислугу років на направленні його до органів ПФУ, вважаючи, що позивач не має права на пенсію на вислугу років на умовах, визначених Законом № 2262.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні подання на пенсію за вислугу років та направлення його до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини 1 статті 12 закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 , до відповідного органу Пенсійного фонду України згідно з пунктом а частини 1 статті 12 Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідно до вислуги років, яка становить в пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 18 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

Позивач на день звільнення зі служби (2014 рік) мав календарну вислугу 20 років 09 місяців 16 днів, тоді як Законом № 2262 було передбачено необхідну календарну вислугу років - 21 календарний рік та 6 місяців і більше.

Отже, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги, оскільки на день звільнення у 2014 році він не мав встановленої пунктом а частини 1 ст. 12 Закону № 2262-XII календарної вислуги років.

На час звернення позивача до МВС України в 2023 році Постанова № 393 вже передбачала обчислення певних періодів служби в пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії.

Таким чином, позивач не набув права на пенсію за вислугу років відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262, що виключає можливість виконати МВС України повноваження по оформленню документів для призначення позивачу пенсії, визначені наказом МВС України від 17.09.2018 № 760.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 .

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 21 березня 1995 року по 29 липня 2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах.

Згідно з витягом з послужного списку, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України на наступних посадах, зокрема у Краматорському МВ ГУМВС в Донецькій області:

в період з 21 березня 1995 року по 03 липня 1998 року оперуповноважений відділу кримінального розшуку ;

в період з 03 липня 1998 року по 12 березня 2001 року оперуповноважений відділу з розкриття злочинів проти особистості з груповими злочинними проявами;

в період з 12 березня 2001 року по 12 грудня 2006 року старший оперуповноважений;

в період з 20 грудня 2006 року по 06 грудня 2007 року старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти особи відділу карного розшуку;

в період з 06 грудня 2007 року по 23 квітня 2008 року начальник відділення кримінальної міліції у справа дітей;

в період з 23 квітня 2008 року по 05 серпня 2013 року старший оперуповноважений сектора розкриття майнових злочинів відділу карного розшуку;

в період з 05 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року старший оперуповноважений карного розшуку відділення міліції №2;

в період з 31 січня 2014 року по 29 липня 2014 року заступник начальника відділу карного розшуку.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 05 вересня 2014 року № 333 о/с По особовому складу, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, визначено вважати вислугу років на 29 липня 2014 року майору міліції ОСОБА_1 який наказом МВС України від 29 липня 2014 року № 1436 о/с звільнений з органів внутрішніх справи за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) у запас Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у календарному обчисленні 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому 28 років 11 місяців 18 днів.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 16 грудня 2021 року № 13 о/с лк По особовому складу, внесено зміни до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 05 вересня 2014 року № 333 о/с, визначено вважати підставою для звільнення його з органів внутрішніх справ наказ МВС України від 29 липня 2014 року № 1429 о/с.

Оголошення вислуги років на день звільнення позивача: у календарному обчисленні 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому 28 років 11 місяців 18 днів підтверджується довідкою від 24 грудня 2021 року №425 лк.

Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо оформлення подання про призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Листом від 01 листопада 2023 року повернуто надіслані матеріали без реалізації та повідомлено позивача, що за наданими ним документами на день звільнення зі служби (29 липня 2014 року) його вислуга в календарному обчисленні складала 20 років 09 місяців 16 днів, він не досяг 45-річного віку та не мав 25 років страхового стажу. Оскільки не виконані вимоги, передбачені статтею 12 Закону, то права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону ОСОБА_1 не має.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що позивач у період 21.03.1995 по 26.07.2011 перебував на службі на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника відділу, начальника відділення кримінальної міліції у справах дітей. Вказані посади передбачені відповідними переліками, які затверджені наказами Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2008 року № 361 та від 01 жовтня 2007 року № 366, які у спірний період дають право на зарахування часу проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час звільнення позивача 29.07.2014) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України […].

На підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається […] іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 17 закону № 2262 (…) іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ (…) на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, відповідно до зазначених приписів статті 17 Закону № 2262, зараховано до вислуги років період його роботи в Краматорському МВ ГУМВС в Донецькій області з 21.03.1995 по 26.07.2011 на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, заступника начальника відділу, начальника відділення кримінальної міліції у справах дітей, календарна вислуга років на час звільнення позивача (29.07.2014) складає 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 18 днів.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).

Відповідно до абзацу 3 пункту першого Порядку № 393 (в редакції, чинній на час звільнення позивача (29.07.2014), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (…) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пільгові умови зарахування до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, певних періодів визначені пунктом 3 Постанови № 393.

Як свідчить пункт 3 Постанови № 393 він не передбачав на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ (29 липня 2014 року) пільгових умов включення до вислуги років часу проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку, у підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх.

Між тим, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку, кримінальної міліції у справах неповнолітніх з 21.03.1995 по 26.07.2011.

Відповідно до постанови КМУ № 1497 від 16.11.2001 підпункт «в» пункту 3 Постанови № 393 був доповнений абзацом, відповідно до якого до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за півтора місяця час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до постанови КМУ № 1144 від 19.09.2007 підпункт «в» пункту 3 Постанови № 393 був доповнений абзацом, відповідно до якого до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови зараховується на пільгових умовах, один місяць за півтора місяця час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей (….)

Міністерством внутрішніх справ України було прийнято наказ від 29.07.2008 № 361, яким затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі), окремо визначених посад карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі) органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, крім усіх посад режимно-секретних, кадрових та інших підрозділів, які виконують функції із забезпечення діяльності підрозділів карного розшуку (додається) (далі Перелік).

Пунктом 2 Наказу встановлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497 «Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Відповідно до пункту 3 Переліку до таких посад відносяться працівники підрозділів карного розшуку у міських, районних, міськрайонних, лінійних управліннях (відділах, відділеннях), управліннях (відділах) по охороні метрополітену, лінійних пунктах, відділах (відділеннях) спеціальної та дорожньої міліції, зокрема, старший оперуповноважений, оперуповноважений.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 жовтня 2007 року № 366 затверджено Перелік посад начальницького складу підрозділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

В пункті 2 Наказу № 366, передбачено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2007 року № 1144, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Переліком посад начальницького складу підрозділів кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця № 366, передбачена, зокрема, посада начальника відділення.

Постановою КМУ від 20.07.2011 № 780 підпункт «в» пункту 3 Постанови № 393 щодо пільгового обчислення вислуги років під час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ, та в підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх, кримінальної міліції у справах дітей, боротьби з незаконним обігом наркотиків, боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми за переліком посад і умовами, що визначаються міністром внутрішніх справ, - виключено.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що період служби позивача в карному розшуку та в підрозділах кримінальної міліції у справах неповнолітніх з 21.03.1995 по 26.07.2011 підлягає пільговому обчисленню, про що зазначено в наказі ГУ МВС України в Донецькій області від 05 вересня 2014 року № 333 о/с По особовому складу: вислуга років в календарному обчисленні 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому 28 років 11 місяців 18 днів; в казані ГУ МВС України в Донецькій області від 16 грудня 2021 року № 13 о/с лк По особовому складу, яким визначено вважати вислугу років станом на 29.07.2014 в календарному обчисленні 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому 28 років 11 місяців 18 днів.

Також наданою довідкою від 24 грудня 2021 року № 425 лк підтверджується, що на день звільнення позивача оголошено вислугу років у календарному обчисленні 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому 28 років 11 місяців 18 днів.

Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII.

Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Подібний висновок, про застосування положень Постанови № 393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років, викладений Верховним Судом в постановах від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

А відтак, до спірних правових відносин належить застосовувати Порядок № 393 у редакції до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів від 16.02.2022 № 119.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 квітня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв