Справа № 160/1316/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2024 рокуСправа №160/1316/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо відмови у проведенні нарахування та виплати збільшення отримуваною додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць, за періоди часу з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування, за періоди з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно, з урахуванням вже сплачених за цей період часу виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у періоди з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року після отриманої травми та у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, додаткова щомісячна винагорода у збільшеному до 100 000 грн розмірі, встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась. Такі дії відповідача, вважає протиправними та такими, що суперечить встановленим чинним законодавством України нормам.
Ухвалою суду від 17.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість. Відповідач вказує, що підстави для виплати додаткової винагороди військовослужбовцю відсутні. Підставою зазначено, що пунктом 8 рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 р. №248/1298, визначено, що додаткова винагорода виплачується у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні. Ураховуючи, що у позивача виникали перерви у лікуванні, тому відсутня обов`язкова умова для виплати додаткової винагороди як безперервність. Крім того, вказує на те, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.02.2022 ОСОБА_1 , був призваний на військову службу під час мобілізації та 28.02.2022 направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 де й проходив військову службу до 29.04.2023 після чого згідно з наказом по ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №104-РС від 17.04.2023 був переведений для проходження військової служби до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з вказаного наказу про переведення та відповідними записами військового квітка.
04.04.2022 під час виконання обов`язків військової служби в районі проведення бойових дій, в наслідок артилерійського обстрілу, поблизу населеного пункту с.м.т. Новотошківське Луганської області, отримано поранення у вигляді вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, акубаротравма, вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна, що підтверджується первинною медичною карткою про надання невідкладної допомоги (ф.100) від 04.04.2022 року та довідкою про обставини травми №767 від 02.06.2022 року.
05.04.2022 року позивача було госпіталізовано на стаціонарне лікування до Військовомедичного клінічного центру СР МОУ (в/ч НОМЕР_2 ) де діагностовано, окрім іншого, акубаротравматичне ушкодження обох вух з пошкодженням барабанних перетинок, що підтверджується перевідним епікризом №3474 від 07.04.2022 року.
07.04.2022 року, в зв`язку із загостренням виразкової хвороби шлунку та ДПК, виходячи з принципу пріоритетності лікування, було переведено до КП «Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни» де позивач знаходився на стаціонарному лікуванні до 13.04.2022 року після чого був переведений на лікування до КНП «Центр Первинної Медико-Санітарної Допомоги №1» КМР де знаходився на стаціонарному лікуванні до 07.05.2022 року, що підтверджується відповідними виписками із медичних карт стаціонарного хворого від 13.04.2022 року та від 07.05.2022 року.
09.05.2022 року, в зв`язку із отриманою 04.04.2022 року вибуховою травмою, ОСОБА_1 було повторно госпіталізовано до КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, де було оглянуто лікарем сурдологом яким діагностовано наявність посттравматичної перфорації барабанної перетинки справа, що підтверджується відповідним висновком від 18.05.2022 року.
24.05.2022 року, після проходження стаціонарного лікування травм отриманих в наслідок покарання 04.04.2022 року, позивач був виписаний із вказаного медичного закладу з незначними поліпшенням стану та рекомендацією огляду лікаря сурдолога через 1 місяць, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2085/12 від 24.05.2022 року та довідкою про тимчасову непрацездатність №30 від 25.05.2022 року.
27.06.2022 року був повторно оглянутий лікарем сурдологом яким діагностовано наявність посттравматичної перфорації барабанної перетинки справа в наслідок поранення отриманого 04.04.2022р., та рекомендовано проходження консультації в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» для вирішення питання проведення тимпанопластики (хірургічне відновлення цілісності барабанної перетинки), що підтверджується відповідним висновком.
18.07.2022 року за наслідками проходження огляду в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» позивачу встановлено діагноз мезотимпаніт справа, травматична перфорація барабанної перетинки, рекомендовано проведення хірургічного лікування в плановому порядку, що підтверджується відповідними записами медичної картки амбулаторного хворого № ОБМ 835454 від 18.07.2022 року.
12.08.2022 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до стаціонарного відділення КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» де проведено операцію атикотомія справа, тимпонопластика 1-тип. За лікарським висновком, травма, лікування якої було проведено, отримана внаслідок вибухової травми що сталась 04.04.2022 року та пов`язана з виконанням обов`язків служби, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №8558 від 29.08.2022 року та довідкою про тимчасову непрацездатність №4022 від 29.08.2022 року.
29.08.2022 року позивача було переведено з КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» до КП «Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни» де останній проходив подальше стаціонарне лікування до 30.08.2022 року, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1621 від 30.08.2022 року.
За час проходження лікування, відповідачем було проведено нарахування збільшеної додаткової винагороди згідно до постанови №168 за періоди часу з 04.05.2022 року по 05.04.2022 року включно (час переміщення до Військово-медичного клінічного центру СР МОУ в/ч НОМЕР_2 ), з 05.04.2022 року по 07.04.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі СР МОУ в/ч НОМЕР_2 ), з 07.04.2022 року по 13.04.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни») та з 13.04.2022 року по 07.05.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП «Центр Первинної Медико-Санітарної Допомоги №1» КМР).
В той же час, за періоди часу з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова») та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни»), збільшення отримуваної додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць не проводилось, в зв`язку із чим 11.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення виплати збільшення вказаної допомоги додавши вище вказані медичні та службові документи.
11.01.2024 року, у відповідь на звернення, позивачем отримано відповідь за змістом якої, у проведенні збільшення отримуваної додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць за періоди часу з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова») та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно (час перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни»), відмовлено оскільки такі періоди лікування мали перерви у своєму перебігу.
Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період діі? воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Вищевикладене свідчать про те, що позивач дійсно проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я, а саме через наявність у нього травми середнього ступеню важкості.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на ім`я позивача, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами, позивач проходив лікування з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно, а отже періоди лікування підлягають врахуванню до періодів, протягом яких позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн відповідно до Постанови №168.

Окрім іншого, суд відхиляє посилання відповідача на рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298, яким приписано, що додаткова винагорода виплачується у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні, оскільки Постановою №168 у застосовній до спірних правовідносин редакції умови щодо безперервності стаціонарного лікування встановлено не було, а рішення Міністра оборони України є актом нижчої юридичної сили по відношенню до постанови Кабінету Міністрів України.

З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що позивачу підлягає донарахуванню та виплаті додаткова винагорода передбачена Постановою №168 за періоди з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно з розрахунку 100 000 грн, враховуючи отриманий розмір такої винагороди за такий період.

Враховуючи встановлені обставини справи та викладені пояснення учасників справи, суд вважає, що відновленню підлягають права позивача, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за періоди з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно додаткову грошову винагороду на підставі Постанови №168 з розрахунку 100 000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо відмови у проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшення отримуваною додаткової винагороди до 100 000 гривень на місяць, за періоди часу з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування, за періоди з 09.05.2022 року по 24.05.2022 року включно, з 12.08.2022 року по 29.08.2022 року включно та з 29.08.2022 року по 03.08.2022 року включно, з урахуванням вже сплачених за цей період часу виплат.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька