Справа № 380/3157/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3157/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 13.11.2023 №1;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року та призначити пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.10.2023.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 03.07.1984 по 18.02.1988 працювала у ТзОВ «Щирецький Абразивний завод», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. У зв`язку з досягненням 60 років звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI). Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу у 30 років, який у позивача становить лише 27 років 07 місяців 26 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року, які зазначені у довідці №084 від 05.12.2006, оскільки данні періоди нарахування заробітної плати потребують перевірки. Вважає протиправним незарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач-1 щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Відповідно до статті 26 Закону №1058-VI особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу, зокрема в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 не менше 30 років. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 Порядком. Згідно до пункту 26 Порядку №637 для зарахування до страхового стажу періодів роботи за записами трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи або встановити факт належності цього документу заявнику в судовому порядку. Трудова книжка від 25.09.1980 НОМЕР_1 не взята до уваги, оскільки вказане на першій сторінці трудової книжки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_3 ). Страховий стаж позивача становить 27 років 07 місяців 26 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року, зазначені в довідці №084 від 05.12.2006, оскільки такі періоди нарахування заробітної плати потребують перевірки. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів. Звертає увагу, що основним документом у цій справі є те, що відповідно до Закону №1058-VI та Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи повинна підтверджуватись і відповідати даним в первинних документам підприємства. На підтвердження викладеного посилається на постанову Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №676/3575/16-а. Вказує, що оскільки подана довідка про заробітну плату №084 від 05.12.2006 не була підтверджена первинними документами, її скеровано у відділ контрольно-перевірочної роботи для перевірки достовірності відомостей, відображених у вищевказаній довідці. За умови надання додаткових документів позивач матиме право на призначення пенсії за віком за нормами Закону №1058-VI в 63 роки, тобто з 05.10.2026.

Ухвалою від 14.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем-1 29.02.2024 (вх.№4307ел) подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету ГУ ПФУ в Сумській області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 11.02.2024 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто на наступний день надходження позову до суду) та 15.02.2024 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 14.02.2024 (тобто на наступний день постановлення ухвали судом).

Відповідачу-2 роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач-2 не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, проте 28.02.2024 (вх. №15810) подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 07.11.2023 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).

До заяви позивачем долучено трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів якої ОСОБА_1 за період з 03.07.1984 по 18.02.1988 працювала у ТзОВ «Щирецький Абразивний завод».

ГУ ПФУ в Сумській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення від 13.11.2023 №1 про відмову в призначені пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу у 30 років, який у ОСОБА_1 становить 27 років 07 місяців та 26 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 :

- з липня 1984 року по грудень 1984 року та з вересня 1986 року по грудень 1988 року, що зазначені у довідці №084 від 05.12.2006, оскільки даний період нарахування заробітної плати потребує перевірки.

Рішення від 13.11.2023 №1 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є предметом оскарження у цій справі.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону №1058-VI визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-VI встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону №1058-VI визначено умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-VI починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: … з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років….

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.11.2023, тобто після досягнення 60-річногно віку, звернулася до територіального пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком.

Для призначення пенсії позивачем разом з заявою подано трудову книжку серії НОМЕР_1 , відповідно до записів якої ОСОБА_1 за період з 03.07.1984 по 18.02.1988 працювала у ТзОВ «Щирецький Абразивний завод».

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 07.11.2023, то відповідно до вимог частини першої статті 26 Закону №1058-VI право на призначення пенсії обумовлено наявністю 30 років страхового стажу.

Спірним рішенням відповідача-2 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком саме з підстав відсутності у нього необхідного 30-річного страхового стажу, до якого пенсійним органом не зараховано два періоди роботи позивача з липня 1984 по грудень 1984 року та з вересня 1986 року по грудень 1988 року.

Соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки гарантує Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).

Судом встановлено, що у позивача наявна трудова книжка, яка містить чіткі записи про спірні періоди роботи позивача, а саме наказ про прийняття на роботу №64 від 02.07.1984 та наказ про переведення №16 від 18.02.1988.

Водночас, як зазначено в абз. 1-3 пп. 3 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Позивачем долучено довідку ТзОВ «Щирецький абразивний завод» від 05.12.2006 №084 про заробіток (дохід) для обчислення пенсії, відповідно до якої ОСОБА_1 з липня по грудень 1984 року та з вересня 1986 року по грудень 1988 року нараховано заробітну плату. Вказана довідка видана на підставі особових рахунків з 1984 по 1990 роки та підписана керівником та головним бухгалтером ТзОВ «Щирецький абразивний завод».

Таким чином, архівна довідка про заробітну плату ОСОБА_1 від 05.12.2006 №084 складена на підставі таких первинних документів, як відомості про нарахування заробітної плати, тобто є документом, який в розумінні пп. 3 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1 підтверджує нарахування позивачу заробітної плати за періоди з липня по грудень 1984 року та з вересня 1986 року по грудень 1988 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як встановлено судом, відповідач, посилаючись на відсутність достовірних відомостей про нарахування заробітної плати, не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей та додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити її стаж.

Такий висновок сформульовано Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12.09.2022 у справі № 569/16691/16-а, який враховано судом при розгляді цієї справи.

Окрім того, відповідач-1 зазначає, що до страхового стажу не зараховано зокрема трудова книжка від 25.09.1980 НОМЕР_1 , оскільки вказане на першій сторінці трудової книжки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним позивача ( ОСОБА_3 ).

Суд критично оцінює вказані доводи відповідача з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Правова позиція про те, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, а також від 12.09.2022 у справі №569/16691/16-а.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Така правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Окрім цього, спірне рішення відповідача-2 не містить жодних застережень з цього приводу.

За встановлених фактичних обставин та оцінки поданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком документів, суд виснує про безпідставність не зарахування відповідачем-2 періоду роботи позивача з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року, що призвело до прийняття рішення від 13.11.2023 №1 про відмову у призначенні пенсії за віком та порушення права позивача на призначення пенсії за віком згідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем-2 вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано.

Доводи відповідача-1 про правомірність спірного рішення спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 13.11.2023 №1 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року та призначити з 05.10.2023 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV та здійснити виплату.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV відбулося 07.11.2023, тобто через місяць після досягнення 60-річного віку, а тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії з 05.10.2023.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді 1 211 грн 20 к., судового збору, сплаченого за квитанцією №6727-3454-7352-2175 від 07.02.2024.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з липня 1984 року по грудень 1984 року, з вересня 1986 року по грудень 1988 року та призначити з 05.10.2023 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) по 605 (шістсот п`ять) грн 60 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома