Справа № 500/1214/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1214/24

10 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період із 20.12.1979 по 03.02.1981 та із 12.02.1081 по 12.12.1986 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період із 20.12.1979 по 03.02.1981 та із 12.02.1981 по 12.12.1986 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців та здійснити перерахунок його пенсії за віком із дати призначення 15.01.2014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідач зарахував період роботи у районах Крайньої Півночі з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 в одинарному розмірі, не застосувавши пільгового обчислення страхового стажу із розрахунку один рік роботи за півтора роки стажу. У зв`язку із цим, позивач звертався до відповідача із заявами у яких просив здійснити перерахунок його страхового стажу за періоди роботи у районах Крайньої Півночі із застосуванням пільгового обчислення. Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами від 21.04.2023 №2345-2378/Т-02/8-1900/23 та від 15.02.2024 №1886-1498/Т-02/8-1900/24 повідомило позивача, що стаж його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних зарахований в одинарному розмірі у зв`язку із тим, що наданих підтверджуючих документів недостатньо для того, щоб визначити чи поширюються на нього пільги передбачені для осіб, які працювали у зазначеній місцевості.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачу з 03.09.2013 призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 01.02.2024 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян". Листом №1886-1498/Т-02/8-1900/24 від 15.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про розгляд його звернення та відсутність підстав для перерахунку стажу. Періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в півторакратному розмірі зараховуються до стажу в пільговому обчисленні при умові надання одного із документів: трудова книжка, в якій є існуючий штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки запис в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не достатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності); письмовий трудовий договір, або довідки підприємства, установи, організації, де працювала особа, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період, укладеного не менше ніж на 3 роки; свідоцтва про бронювання житла у зв`язку з роботою на Крайній Півночі на підставі строкового договору; інших документів, які підтверджують роботу в зазначених місцевостях, на підставі строкового договору, укладеного на 3 роки. З огляду на те, що позивачем не надано будь-яких із наведених вище документів, періоди роботи позивача з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 не підлягають зарахуванню до страхового стажу в пільговому обчисленні.

Ухвалою суду від 26.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області докази: матеріали пенсійної справи, що стосуються звернення ОСОБА_1 про зарахування в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період із 20.12.1979 по 03.02.1981 та із 12.02.1981 по 12.12.1986 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців.

Відповідно до вказаної ухвали позивачу слід було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску, або ж уточнити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

21.03.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, а саме: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період із 20.12.1979 по 03.02.1981 та із 12.02.1981 по 12.12.1986 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців та здійснити перерахунок його пенсії за віком із 01.09.2023. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність, як на тому безпідставно наполягає відповідач.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.09.2013 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 про перерахунок його страхового стажу набутого за час роботи у районах Крайньої Півночі з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986, як один рік роботи за півтора роки стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами від 21.04.2023 №2345-2378/Т-02/8-1900/23 та від 15.02.2024 № 1886-1498/Т-02/8-1900/24 повідомило позивача, що періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в півторакратному розмірі зараховуються до стажу в пільговому обчисленні при умові надання одного із документів: трудова книжка, в якій є існуючий штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки запис в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не достатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності); письмовий трудовий договір, або довідки підприємства, установи, організації, де працювала особа, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період, укладеного не менше ніж на 3 роки; свідоцтва про бронювання житла у зв`язку з роботою на Крайній Півночі на підставі строкового договору; інших документів, які підтверджують роботу в зазначених місцевостях, на підставі строкового договору, укладеного на 3 роки. На даний час по документах наявних у пенсійній справі позивача підстав для перерахунку пенсії немає.

Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно із п.5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно з п.1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

При цьому основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка. Також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема архівною довідкою.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 27.07.2022 у справі № 560/755/19, від 17.10.2022 у справі № 592/5589/17.

Верховний Суд зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.1979 та трудової книжки НОМЕР_2 від 04.02.1981 позивач з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 працював на різних посадах виробничих підприємств в Автономній Радянській Соціалістичній Республіці Комі, Ухтийський (а.с.10-12).

Зазначені періоди трудової діяльності також додатково підтверджується архівними довідками №56-06/179 від 26.04.1985, №0410 від 15.05.2013, №0534 від 20.06.2013, №14/197-16 арх від 27.04.2007 (а.с.13-16).

Спору, що місцевість, де працював позивач у спірні періоди, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Відтак, враховуючи, що стаж роботи ОСОБА_1 з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджується записами в трудових книжках, які також безпосередньо кореспондуються з відомостями у відповідних довідках, то такі спірні періоди роботи позивача підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Доводи пенсійного органу мотивовані лише тим, що позивач не надав усіх документів, з наведеного ним переліку, для підтвердження роботи в районах Крайньої Півночі для пільгового обчислення страхового стажу, що, однак, не може бути достатньою підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду у пільговому обчисленні, враховуючи відомості з трудових книжок позивача, а також архівних довідок.

За таких обставин, суд приходить до висновку про невідповідність дій відповідача критеріям правомірності згідно з ч.2 ст.2 КАС України та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок і виплату пенсії з 01.09.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції № 6321-НВ9Р-А2С0-38Е4 від 28.02.2024.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів її роботи з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.12.1979 по 03.02.1981 та з 12.02.1981 по 12.12.1986 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок і виплату пенсії з 01.09.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.