Справа № 300/623/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"10" квітня 2024 р. справа № 300/623/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 29.01.2024 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 пп4533), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду документу про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", а також подання заяви про залучення до участі у справі третьої особи Міністерства оборони України із відповідним обґрунтуванням її залучення, вказанням на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та яким чином рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси або обов`язки.
16.02.2024 представником позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху подано до суду заяву про усунення недоліків, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2024, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, встановивши після відкриття провадження, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до приписів частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, 29.03.2024 постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Позивачу надано п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом зазначення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.
01.04.2024 на адресу суду від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява, згідно якої представник позивача зазначає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.
04.04.2024 від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло заперечення проти заяви про усунення недоліків, в якому зазначає, що разом з позовною заявою до суду надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №210 від 29.07.2023, зі змісту якого не вбачається нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди за спірні періоди. Відтак, з дня отримання вищенаведеного наказу (витягу з наказу) позивач вважається таким, що не тільки письмово повідомлений про відсутність нарахування й виплати йому додаткової винагороди за спірні періоди, але й у розумінні вищенаведених норм висловив свою згоду з повнотою здійснених розрахунків, позаяк за відсутності такої згоди відповідач не мав би права виключити позивача зі списків особового складу військової частини.
Розглянувши заяву представника про усунення недоліків та заперечення представника відповідача проти заяви про усунення недоліків, перевіривши матеріали справи, судом встановлено таке.
Предметом позову у цій справі є поведінка відповідача щодо нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 24.08.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 07.12.2022 та з 09.12.2022 по 23.01.2023 із розрахунку 100 000,00 гривень.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 р. № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Суд вважає, що спір щодо виплати відповідачем сум додаткової винагороди, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.
Відповідно до абзацу першого статті 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно зі статтею 4 КЗпП законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Суд зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним місячним строком, визначеним у абз.2 частині 2 статті 122 цього Кодексу.
Водночас, у зазначених положеннях Кодексу адміністративного судочинства України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.
Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП, в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022 встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Як зазначено відповідачем у заяві від 25.03.2024 факт відсутності оскарження позивачем наказу командира військової частини свідчить про проведення з позивачем всіх розрахунків та про згоду з повнотою таких розрахунків, при цьому відповідач не заперечує та не надає жодного належного та допустимого доказу надання позивачу письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.
Таким чином, враховуючи приписи ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, строк звернення до суду не є пропущений.
Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.
В рішеннях у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та у справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням долучених до матеріалів справи доказів, суд зазначає, що позов подано у межах строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідачем не надано позивачу будь-якої інформації щодо повноти розрахунку при звільнення і по даний час.
Таким чином, зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 29.03.2024 недолік усунутий.
Згідно частини 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Враховуючи, що вимоги ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 виконані позивачем у встановлений судом спосіб і строк, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін зі стадії на якій було залишено позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі.
На підставі наведеного, керуючись статтями 171, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У Х В А Л И В:
продовжити розгляд адміністративної справи № 300/623/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОПБр, в/ч НОМЕР_2 пп4533), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Сторонам ухвалу надіслати через підсистему Електронний суд.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.