Справа № 340/4718/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/4718/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 р. (суддя Петренко О.С) в адміністративній справі №340/4718/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у відмові розглянути його рапорт від 16.06.2023 про надання медичної допомоги та направлення на військово - лікарську комісію з метою визначення ступеня його придатності до військової служби; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 16.06.2023 про надання йому медичної допомоги та направлення на військово - лікарську комісію з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , проте за станом здоров`я перебуває за місцем свого проживання. Поданий ним рапорт від 10.05.2023 про надання медичної допомоги безпосередній командир відмовився приймати та розглядіти, а направлений поштовим відправленням рапорт від 16 червня 2023 р. відповідач відповіді не надав, медичну допомогу не забезпечив.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що позивач 10.05.2023 звертався з рапортом про надання йому медичної допомоги до свого безпосереднього командира (копія додається). Однак, йому було відмовлено у прийнятті рапорту та наданні медичної допомоги, у зв`язку з чим, для збереження свого здоров`я, він був вимушений вибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює лікування та чекає вказівок керівництва військової частини НОМЕР_1 . Поданий позивачем рапорт від 16.06.2023 не розглянуто командуванням військової частини НОМЕР_1 , відповіді не надано та не надано медичної допомоги . Така бездіяльність військової частини НОМЕР_1 є протиправною, порушує права та інтереси позивача, а також негативно впливає на стан його здоров`я. Право військовослужбовця на реалізацію свого права, зазначеного у рапорті, кореспондує з обов`язком військової частини відреагувати на рапорт.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного

судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і

обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 16 червня 2023 р. він звернувся до командування Військової частини НОМЕР_1 з приводу вирішення питання про направлення його до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 та на подальше лікування до медичного закладу, а також надання направлення на військово - лікарську комісію. В обґрунтування рапорту зазначив, що 10 травня 2023 р. вже подавав відповідний рапорт, але його не було розглянуто, тому для збереження свого здоров`я він був вимушений вибути до місця свого проживання. Листом №5966 від 28 липня 2023 р. Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 , що розгляд питання про направлення його на лікування можливий лише після його прибуття до Військової частини НОМЕР_1 , оскільки з 11 травня 2023 р. він вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 16 червня 2023 р., доказом чого є лист від 28 липня 2023 р. за вих. №5966, а отже відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту.

Колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 р. №2232-ХІІ.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800 (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до підпункту пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Відповідно до пунктів 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 р. №124, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, ОСОБА_1 16 червня 2023 р. поштовим відправленням направив до командира Військової частини НОМЕР_1 рапорт, в якому просив направити його до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 та в подальшому на відповідне лікування, направити його на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Відповідь на рапорт ОСОБА_1 просив направити за адресою: АДРЕСА_2 , що є місцем його реєстрації та проживання (а.с.11, 17,18) До рапорту ним було додано копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №759/171 від 14.03.2023, копію консультативного висновку спеціаліста від 25.05.2023 (а.с.13, 14, 15).

Суд першої інстанції дійшов висновку про недопущення відповідачем протиправної бездіяльності, оскільки зі змісту листа від 28.07.2023 № 5966 встановлено, що рапорт прийнято та відпрацьовано відповідачем.

Колегія суддів вважає наведений висновок таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки лист №5966 від 28.07.2023 був адресований адвокату ОСОБА_2 та направлений за іншою адресою, ніж просив позивач у рапорті, а саме - АДРЕСА_3 (а.с.35).

Доказів того, що на адресу позивача направлена відповідь за результатом розгляду відповідачем питань, порушених позивачем у рапорті від 19.06.2023 та доданих до нього документів, відповідачем суду не надано. Повідомлення адвоката Охременка А.В. про можливий подальший розгляд питання про направлення ОСОБА_1 на лікування після прибуття його до військової частини НОМЕР_1 не можна ототожнювати із відповіддю на рапорт. У свою чергу, зміст цього повідомлення свідчить про те, що рапорт ОСОБА_1 від 16.06.2023 уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 не розглянутий.

Наведені вище докази свідчать про те, що відповідачем допущена бездіяльність, яка полягає у не розгляді рапорту позивача від 16 червня 2023 р. про надання йому медичної допомоги.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про підтвердження обставини відмови командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рапорт позивача від 10.05.2023. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів як подачі такого рапорту, так і відмови у його прийнятті відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, визначених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач не відмовив у розгляді рапорту від 16.06.2023, як помилково вважає позивач, а допустив бездіяльність, яка полягає у не розгляді зазначеного рапорту, і така бездіяльність визнається апеляційним судом протиправною.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 р. в адміністративній справі №340/4718/23 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 від 16 червня 2023 р. про надання йому медичної допомоги.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 16 червня 2023 р. про надання йому медичної допомоги.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 квітня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий