Справа № 260/654/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2024 рокум. Ужгород№ 260/654/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту, якою просить: 1) визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо неприйняття документів для призначення пенсії за вислугу років; 2) визнати неправомірними дії Департаменту пенсійних виплат та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ щодо відмови в оформленні та поданні документів ОСОБА_1 для призначення пенсії; 3) зобов`язати Департамент пенсійних виплат та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ оформити та подати до Головного управління ПФУ в Закарпатській області документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років; 4) зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області прийняти документи для призначення пенсії за вислугу років та відповідно призначити пенсію з урахуванням стажу, необхідного для вислуги років у пільговому обчисленні, що становить 24 роки.

22 лютого 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 (надалі по тексту Позивач) відповідно до наказу №176о/с від 07.08.2012 року та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за п.64 «ж» (за власним бажанням) підполковника міліції позивача, старшого інспектора з міграційного контролю сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Хустського міського відділу УМВС України в Закарпатській області звільнено зі служби з 07.08.2012 року. Стаж роботи на момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ складав 24 роки 03 місяці 04 дні, що дає право на призначення пенсії згідно абз.3 п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393. Тому, застосування лише положень пункту «а» статті 12 Закону №2262- XII при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення. В даному випадку, вислуга років у календарному обчислені становить - 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 03 місяці 04 дні. Отже, вислуга років ОСОБА_1 , яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 24 календарних роки, отже, громадянин ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХП. З наведеного вище, слідує, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років.

11 березня 2024 року відповідач 2 надіслав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив. Зокрема, зазначив, що згідно із матеріалами позову на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (07.08.2012) позивач не досяг 45- річного віку та мав вислугу років в календарному обчисленні - 19 років 10 місяців 06 днів, замість необхідного 45-річного віку та вислуги 20 календарних років та 6 місяців. Оскільки не виконуються вимоги, передбачені статтею 12 Закону, право на призначення пенсії за вислугу років у позивача відсутнє. Одночасно звертають увагу суду, що зміст пункту 3 Порядку № 393 не відповідає змісту пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262, тому, згідно з частиною третьою статті 7 КАС України, застосуванню підлягає норма Закону № 2262, відповідно до якої час служби, достатній для призначення пенсії, визначається у календарному, а не пільговому обчисленні. В порушення приписів ст. 77 КАС України позивачем не надану суду належних доказів того, що він має вислугу років у пільговому обчисленні 24 роки 03 місяці 04 дні. Оскільки вислуга років оголошується і встановлюється виключно наказом органу внутрішніх справ, в якому працівник міліції проходив службу, отже довідка від 30.10.2018, яка долучена позивачем до позову не може бути взята судом до уваги при вирішенні справи по суті. Єдиним належним та допустимим доказом того, що на момент звільнення позивач мав вислугу років у календарному обчисленні - 19 років 10 місяців 06 днів є копія витягу з наказу УМВС України в Закарпатській області від 07.08.2012 № 176 о/с. Звертають увагу суду, що ніякої вислуги років позивача у пільговому обчисленні зазначений вище наказ УМВС України в Закарпатській області не містить. Оскільки позивач не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, то у відповідача відсутні законодавчі підстави для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення його до територіального органу Пенсійного фонду України.

21 березня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначають, що стаж роботи на момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ складав 24 роки 03 місяці 04 дні, що дає право на призначення пенсії згідно абз.3 п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Відповідачем 1 або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 22 лютого 2024 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

07 серпня 2012 року наказом Управління МВС України в Закарпатській області № 176-о/с «Про особовий склад» ОСОБА_1 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено у запас з 07 серпня 2012 року. Вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 19 років 10 місяців 06 днів, (а.с. 13).

Відповідно до довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30 серпня 2018 року № 955/106/5-2018 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні склала 24 роки 03 місяці 04 дні, (а.с. 15-16).

15 квітня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1348/18, яке набрало законної сили 27 травня 2019 року, зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії провести ОСОБА_1 розрахунок розміру грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 02.04.1994 року).

06 вересня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області та ОСОБА_1 , що на сьогоднішній день уповноваженим структурним підрозділом МВС України з підготовки та подання документів, необхідних для призначення пенсії, є відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України. З огляду на вищенаведене, питання призначення пенсії ОСОБА_1 буде розглянуто органами пенсійного фонду після оформлення та подання документів в установленому порядку. Одночасно повідомляють, що враховуючи дату звільнення (07.08.2012) та календарну вислугу років (19 років 10 місяців 06 днів), які зазначені у поданні Ліквідаційної комісії УМВСУ в Закарпатській області від 26.07.2019 року № 51, ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років згідно Закону № 2262 не має. Крім того, зазначають, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1348/18 від 15.04.2019 р. не містить жодних зобов`язань до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо розгляду/призначення пенсії, (а.с. 10).

29 листопада 2023 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» звернулася до Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України із листом № 33/27-1717 «Про надсилання документів для розгляду питання щодо призначення пенсії», відповідно до якого направили матеріали для розгляду питання щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , (а.с. 47).

11 грудня 2023 року Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом № 101037/49-26187-2023 повідомив Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» та ОСОБА_1 , що повертають надіслані матеріали без реалізації щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначають, що однією з умов для призначення пенсії за вислугу років особам звільненим зі служби після 01 жовтня 2011 року є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період час, що передбачено саме Законом. Вислуга років, обчислена із зарахуванням окремих періодів у пільговому порядку (пункт 3 Постанови № 393), застосовується для визначення права на пенсії осіб, звільнених зі служби до 01 жовтня 2011 року, а також обчислення розміру пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону. Згідно наданих ОСОБА_1 документів на день звільнення зі служби (07 серпня 2012 року) його вислуга в календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, він не досяг 45-річного віку та не мав 25 років страхового стажу. Оскільки не виконуються вимоги, передбачені статтею 12 Закону, то права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону ОСОБА_1 немає, (а.с. 11-12).

Не погодившись із такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № -2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції Закону на момент звільнення позивача зі служби) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Відповідно до пунктів «а-в» статті 17 Закону № 2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; в) час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393, у редакції чинній на момент звільнення) яка встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. (пункт 2 Постанови № 393).

Згідно даної постанови, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

При цьому, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Предметом спірних правовідносин є правомірність відмови суб`єкта владних повноважень в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області документів для призначення пенсії за вислугу років позивача згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскаржуване рішення обґрунтоване недостатністю календарної вислуги років для призначення пенсії колишньому працівнику міліції. А недостатність, у свою чергу, виникла у зв`язку з неврахуванням до календарної вислуги стажу роботи в пільговому обчисленні.

Фактично предметом спору є наявності чи відсутності підстав для зарахування стажу роботи колишнього працівника органів внутрішніх справ у пільговому обчисленні до календарної вислуги, що дає право на відповідну пенсію.

Судом встановлено, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, у нього наявна вислуга років на пільгових умовах, що підтверджується довідкою Управління МВС України в Закарпатській області від 30 жовтня 2018 року № 955/106/5-2018, (а.с. 14), відповідно до якої вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні склала 24 роки 03 місяці 04 дні, (а.с. 15-16).

Факт наявності стажу роботи, що підлягав зарахуванню на пільгових умовах відповідач 1 не заперечує.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а дійшов наступного висновку: «…основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

Відтак, висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-XII і положенням цього Закону не суперечить.

Згідно з статтею 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Закон № 2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Відтак, передбачена Законом № 2262-XII календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

Передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 14.04.2021 по справі № 480/4241/18, зокрема про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Відповідач 2 у відзиві зазначає, що до 19.02.2022 пунктом 3 Порядку № 393 було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393» така редакція Порядку № 383 зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022).

Відповідач не враховує, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу ще до набрання чинності змін, внесених до постанови кабінету Міністрів України № 119 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Остаточною датою закінчення проходження служби в органах внутрішніх справ є 07.08.2012.

Верховний Суд у постанові від 14.09.2022 у справі № 640/14718/20 дійшов таких висновків, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018).

Конституційний Суд України звертав увагу на те, що законодавець, змінюючи відносини у сфері пенсійного забезпечення з метою удосконалення соціальної політики держави шляхом перерозподілу суспільного доходу, не може убезпечити людину від зміни умов її соціального забезпечення. Зміни у цій сфері мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019).

Застосовуючи ці загальні підходи в контексті обставин справи, суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діє на момент реалізації позивачем права на пенсію.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30 серпня 2018 року № 955/106/5-2018 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні склала 24 роки 03 місяці 04 дні, (а.с. 15-16).

Пільгова вислуга є календарною одиницею виміру та повинна бути врахована до «вислуги років», яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-XII та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 19 років 10 місяців 06 днів.

Таким чином, на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ 07 серпня 2012 позивач мав вислугу більше 20 календарних років та 6 місяців, а саме 24 роки 03 місяці 04 дні, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Тому, посилання відповідача 2 на відсутність підстав для звернення до органу Пенсійного фонду України для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 2 Розділу І Порядку № 3-1 передбачено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.

Згідно з Розділом III Порядку № 3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.

У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.

Пунктами 1 та 2 розділу І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року №760 (далі - Інструкція № 760), ця інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наказом МВС України від 18.04.2022 №219 внесено зміни до підп. 1 п. 1 наказу МВС «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» від 25.02.2019 №129, визначивши таким органом Департамент пенсійних питань та соціального захисту.

За таких обставин саме Департамент пенсійних питань та соціального захисту наділений функціями та повноваженнями щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

29 листопада 2023 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» звернулася до Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України із листом № 33/27-1717 «Про надсилання документів для розгляду питання щодо призначення пенсії», відповідно до якого направили матеріали для розгляду питання щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , (а.с. 47).

11 грудня 2023 року Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом № 101037/49-26187-2023 повідомив Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» та ОСОБА_1 , що повертають надіслані матеріали без реалізації щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначають, що однією з умов для призначення пенсії за вислугу років особам звільненим зі служби після 01 жовтня 2011 року є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період час, що передбачено саме Законом. Вислуга років, обчислена із зарахуванням окремих періодів у пільговому порядку (пункт 3 Постанови № 393), застосовується для визначення права на пенсії осіб, звільнених зі служби до 01 жовтня 2011 року, а також обчислення розміру пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону. Згідно наданих ОСОБА_1 документів на день звільнення зі служби (07 серпня 2012 року) його вислуга в календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, він не досяг 45-річного віку та не мав 25 років страхового стажу. Оскільки не виконуються вимоги, передбачені статтею 12 Закону, то права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону ОСОБА_1 немає, (а.с. 11-12).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено протиправність дій Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту щодо не оформлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з метою належного захисту прав позивача - зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовна вимога про визнання неправомірними дій Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо неприйняття документів для призначення пенсії за вислугу років не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що саме Департамент пенсійних питань та соціального захисту наділений функціями та повноваженнями щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів, а відтак 08 вересня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області правомірно повідомило Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області та ОСОБА_1 , що на сьогоднішній день уповноваженим структурним підрозділом МВС України з підготовки та подання документів, необхідних для призначення пенсії, є відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України. З огляду на вищенаведене, питання призначення пенсії ОСОБА_1 буде розглянуто органами пенсійного фонду після оформлення та подання документів в установленому порядку, (а.с. 10).

Позовна вимога зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області прийняти документи для призначення пенсії за вислугу років та відповідно призначити пенсію з урахуванням стажу, необхідного для вислуги років у пільговому обчисленні, що становить 24 роки не підлягає задоволенню, оскільки ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право на підготовку і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області документи, необхідні для призначення пенсії

Відповідно питання щодо прийняття документів для призначення пенсії за вислугу років та відповідно призначення пенсії є похідними і повинні вирішуватись після підготовки та направлення документів для призначення пенсії.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується квитанцією від 17 лютого 2024 року № , (а.с. 32).

Вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту щодо не оформлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

5. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09 квітня 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль