Справа № 580/1710/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1710/24 Головуючий у 1 інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області, ЦМУ МЮ (м. Київ)), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 31.01.2024 року ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №823/403/17;

- стягнути з відповідача суму в розмірі 3028 грн., моральної шкоди на користь позивача, завдану суб`єктом владних повноважень в наслідок прийняття протиправної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року відмовлено повністю у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що боржником у даному виконавчому провадженні виступає Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, а не Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому, відсутні підстави стверджувати про фактичне виконання рішення суду. Таким чином, оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт виконання судового рішення саме боржником, а не іншою особою. Також, апелянт посилається на те, що державний виконавець не звертався до суду із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду.

21 березня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

26 березня 2024 року до суду апеляційної інстанції від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшла заява, в якій просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Також, 27 березня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, продовжено строк розгляду справи на 15 (п`ятнадцять) днів.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №823/403/17 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.02.2017 №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області () розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 33,2707 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, Куцівська сільська рада та прийняти рішення відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" з врахуванням висновків суду.

04 жовтня 2023 року Черкаський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист, на підставі якого державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яворський О.М. постановою від 01.11.2023 відкрив виконавче провадження НОМЕР_1.

10 листопада 2023 року державним виконавцем винесено вимогу №30347 негайно повідомити щодо стану виконання вимог передбачених виконавчим листом №823/403/17, що виданий 04.10.2023 Черкаським окружним адміністративним судом.

Листом від 28 грудня 2023 року №11-23-0.62-7600/2-23 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що виконання державної реєстрації земельної ділянки Головним управлінням неможливе, у зв`язку тим, що розподіл повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів здійснює Держгеокадастр.

Визначення державного кадастрового реєстратора для здійснення повноважень, зазначених у підпунктах 1, 2-1, 3-6 цього пункту, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення державного земельного кадастру за принципом випадковості.

Головне управління зазначило, що не ухиляється від виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 по справі №823/403/17 та вживає всіх можливих заходів з метою її виконання.

У зв`язку із зміною чинного законодавства України, Головне управління позбавлене можливості повторно розглянути заяву від гр. ОСОБА_1 .

За даними Державного земельного кадастру та електронного документу з Національної кадастрової системи, на підставі якого створено ЗВ-017 та сформовано рішення про відмову РВ-017 розробником документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, Куцівська сільська рада, площею 33,2707 га є ДП «Черкаський науково - дослідний інститут землеустрою».

Головне управління звернулось до ДП «Черкаський науково - дослідний інститут землеустрою» з клопотанням від 05.12.2023 №19-23-0.2-7592/2-23 про повторне подання заяви на реєстрацію земельної ділянки площею 33,2027 га в адміністративних межах Куцівської сільської ради.

06.12.2023 було сформовано заяву ДП «Черкаський науково - дослідним інститут землеустрою» ЗВ -023.

06.12.2023 Державним кадастровим реєстратором було сформовано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ - 023.

Отже, Головним управлінням було вжито всі можливі заходи та способи задля виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №823/403/17.

Також, у вказаному листі наголошено, що з моменту набрання законної сили постанови суду до 06.12.2023 від ОСОБА_1 клопотання щодо розгляду заяви про державну реєстрацію земельної ділянки площею 33,2707 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, Куцівська сільська рада до Головного управління не надходило.

31 січня 2024 року державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області, ЦМУ МЮ (м. Київ) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (набув чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VІІІ).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа від 04 жовтня 2023 року, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №823/403/17, зокрема, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області () розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 33,2707 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, Куцівська сільська рада та прийняти рішення відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" з врахуванням висновків суду (а.с. 40 звор - 41).

Так, предметом спору у зазначеній справі №823/403/17 було рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.02.2017 №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Так, вищевказане рішення 017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру прийняте з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам: "XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :01:000:0028 площа співпадає на 0,4105%; Перетин ділянок з ділянкою :01:000:0080 площа співпадає на 0,3967%; Перетин ділянок з ділянкою :01:000:0079 площа співпадає на 0,7503%; Перетин ділянок з ділянкою :01:000:0101 площа співпадає на 0,465%. Рекомендовано усунути перетин ділянок з ділянкою :01:000:0028 площа співпадає на 0,4105%; перетин ділянок з ділянкою :01:000:0080 площа співпадає на 0,3967%, перетин ділянок з ділянкою :01:000:0079 площа співпадає на 0,7503%, перетин ділянок з ділянкою :01:000:0101 площа співпадає на 0,465%."

Матеріали справи свідчать, що з метою виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №823/403/17, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулось до ДП "Черкаський науково-дослідний інститут землеустрою" з клопотанням від 05.12.2023 №19-23-0.2-7592/2-23 про повторне подання заяви на реєстрацію земельної ділянки площею 33,2027 га в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського (нині - Черкаського) району (а.с. 23).

В подальшому, ДП "Черкаський науково-дослідний інститут землеустрою" сформувало та зареєструвало заяву від 06.12.2023 до Державного кадастрового реєстратора №ЗВ-023 про реєстрацію земельної ділянки площею 33,2027. Додатково зазначено: згідно рішення Шостого апеляційного суду від 04.09.2023 (а.с .23 звор. - 24).

06 грудня 2023 року Державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 06.12.2023 №РВ - 023 (а.с. 24 звор. 25).

Підставою прийняття вищевказаного рішення вказано, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, а також, розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №823/403/17, державним кадастровим реєстратором прийнято рішення від 06.12.2023 №РВ - 023 «про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру».

Водночас, апелянт наголошує, що, відповідно до виконавчого листа, боржником у даному виконавчому провадженні виступає Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, а не Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Отже, на переконання апелянта, відсутні підстави стверджувати про фактичне виконання рішення суду.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, станом на час прийняття спірного у справі №823/403/17 рішення від 20.02.2017 №РВ-017 положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачалось внесення відомостей до Державного земельного кадастру кадастровим реєстратором за місцем розташування земельної ділянки.

Однак, станом на час виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №823/403/17 в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, змінилось правове регулювання порядку внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Згідно частин 1-2 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній станом на час відкриття виконавчого провадження), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини 18 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, змін до таких відомостей, документація із землеустрою, документація з оцінки земель та інші документи, які відповідно до цього Закону є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подаються до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку. Визначення державного кадастрового реєстратора, уповноваженого на розгляд таких документів та внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання мотивованої відмови у їх внесенні, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області позбавлене можливості самостійно прийняти рішення про внесення відомостей до ДЗК без використання відповідного програмного забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про те, що прийняття рішення від 06.12.2023 №РВ- 023 Державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не свідчить про порушення порядку його прийняття та неналежне виконання вказаної вище постанови апеляційного суду.

Як наслідок, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт виконання судового рішення саме боржником, а не іншою особою.

Щодо посилання апелянта на те, що державний виконавець не звертався до суду із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, слід зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, з даної норми вбачається, що звернення до суду із заявою (поданням) про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду є правом, а не обов`язком державного виконавця. При цьому, позивач також був вправі звернутися з такою заявою.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 07 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 04 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, та від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дані судові рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, постанова відповідача від 31.01.2024 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 прийнята за наявності правових підстав, вказаних у пункті 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 287, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.