Справа № 420/3576/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3576/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Департаменту Патрульної поліції (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту Патрульної поліції № 1398 о/с від 17.10.2023 р. щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію";

- зобов`язати Департамент патрульної поліції призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку та розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 у відповідності до вимог пп.в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в серпні 2022 року позивач, перебуваючи на службі в поліції, під час виконання бойового завдання потрапив під танковий обстріл та отримав травми, які призвели до втрати 45 % професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності. Надалі позивач звільнився зі служби в поліції за станом здоров`я. Всупереч наведеному, відповідачем призначено та виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", замість підстави визначеної, в п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію". Позивач вважає свої права порушеними, а спірний наказ відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 05.02.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

23.02.2024 р. відповідач надав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 22.04.2020 р. у справі № 3-326/2019, вказує, що визначення інвалідності позивачу відбулось до його звільнення з поліції, а не протягом шести місяців після його звільнення з поліції, як це передбачено п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відсутня одна з умов призначення одноразової грошової допомоги передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію". У зв`язку з чим спірний наказ видано у відповідності до чинного законодавства.

Ухвалою від 28.02.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та з 07.11.2015 р. прийнятий на службу до лав Національної поліції відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області № 2.

Як вбачається із свідоцтва про хворобу № 104 р/нс від 03.07.2023 р. згідно акту розслідування нещасного випадку від 04.04.2023 р. № 191/22: 05.08.2022 р. о 10.00 перебуваючи у групі зведеного взводу, під час виконання бойового завдання позивач потрапив під танковий обстріл, в результаті чого отримав травму, яка призвела до втрати 45 % професійної працездатності. Військово-лікарською комісією визначено, що через травму, отриману під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, позивач є непридатним до служби в поліції.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.06.2023 р. серії 12 ААВ № 555163 позивачу при первинному огляді встановлено третю групу інвалідності до 01.07.2024 р. Травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 14.06.2023 р. серії 12 ААА № 060045 ступінь втрати професійної працездатності по вказаній травмі складає 45 %.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.07.2023 р. серії 12 ААВ № 555168 позивачу при повторному огляді встановлено третю групу інвалідності до 01.07.2024 р.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 12.07.2023 р. серії 12 ААА № 060048 ступінь втрати професійної працездатності по вказаній травмі складає 45%.

Відповідно до наказу Департаменту Патрульної поліції "По особовому складу" від 15.08.2023 р. № 1042 о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", підстава звільнення рапорт ОСОБА_1 та свідоцтва про хворобу від 03.07.2023 р. №104 р/нс.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року.

Згідно наказу Департаменту Патрульної поліції "Про виплату одноразової грошової допомоги" від 17.10.2023 р. № 1398 о/с позивачу згідно з висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 16.10.2023 р. призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням поранення (контузії, травми або каліцтва) внаслідок причин, зазначених у п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", у розмірі 187 880 грн.

Листом від 10.11.2023 р. № О-17590/41/4/03-2023 позивача повідомлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 17.10.2023 р. № 1398 о/с йому призначено одноразову грошову допомогу відповідно п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Вважаючи наказ про виплату одноразової грошової допомоги з підстав, які не відповідають фактичним обставинам, протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII ).

Соціальний захист поліцейських регламентує розділ ІХ Закону № 580-VIII .

Так, ст.97 Закону № 580-VIII передбачена одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно з ч.2 ст.97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розміри одноразової грошової допомоги визначені ст.99 Закону № 580-VIII .

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у п.3, інвалідності:

а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у п. 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Призначення одноразової допомоги регламентує ст.100 Закону № 580-VIII .

При цьому, ч.5 ст.100 Закону № 580-VIII визначено, що якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 р. (далі - Порядок № 4).

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 р. № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 4 посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Водночас, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є наявність певних умов.

Частина 6 статті 100 Закону № 580-VIII встановлює, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Відповідно до ст.101 Закону № 580-VIII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

За приписами п.7 ч.2 ст.61 Закону № 580-VІІІ наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.04.2020 р. у справі № 3- 326/2019 зазначив наступне: як вбачається зі змісту п.3 ч.1 ст.97 № 580-VIII, призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському законодавчо гарантовані лише за наявності трьох обов`язкових умов, а саме:

1) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

2) визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після його звільнення з поліції;

3) звільнення поліцейського з поліції з причин поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманих під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Отже, лише за наявності цих трьох обставин, тобто тільки дотримавшись усіх зазначених умов, особа, звільнена з поліції, набуває право на отримання одноразової грошової допомоги й може претендувати на її призначення та виплату згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.97 № 580-VIII.

Поряд з цим, Верховний Суд уже висловлював свій висновок щодо застосування вищенаведених норм права у правовідносинах, подібних до тих, які виникли у справі, що розглядається.

Зокрема, у постановах від 19.09.2018 р. у справі № 373/1188/16-а, від 20.09.2018 р. у справі № 296/9456/16-а, від 01.11.2018 р. у справі № 822/3788/17, 22.01.2019 р. у справі № 2340/2663/18, від 15.04.2019 р. у справі № 823/1798/18, від 10.10.2019 р. у справі № 822/1083/18, від 05.02.2020 р. у справі № 810/836/18, від 23.04.2020 р. у справі № 822/999/18, від 23.09.2021 р. у справі № 2240/3024/18 та від 13.04.2022 р. у справі № 420/6878/18 р. Верховний Суд висловив позицію, за якою часові межі визначення поліцейському інвалідності для призначення та виплати одноразової грошової допомоги згідно ст.97 Закону № 580-VIII встановлені наступним чином: "інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції".

Судом встановлено, що 05.08.2022 р. позивач виконував службові обов`язки у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебувавши безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, внаслідок чого отримав травму, ступінь втрати професійної працездатності по якій складає 45 %. На підставі наведеного позивачу за результатами оглядів медико-соціальної експертної комісії 14.06.2023 р. та 12.07.2023 р. встановлено третю групу інвалідності, а 15.08.2023 р. звільнено зі служби в поліції за станом здоров`я (через хворобу).

З метою реалізації права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, відповідачем видано спірний наказ, за яким дана виплата призначена та виплачена на підставі п.5 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII - тобто отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення інвалідності.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, використання п.5 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII як підстави призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги суперечить фактичним обставинам справи, оскільки довідками до актів огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.06.2023 р. серії 12 ААВ № 555163 та 12.07.2023 р. серії 12 ААВ № 555168 позивачу встановлено третю групу інвалідності до 01.07.2024 р., а п.5 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII закріплено умову - наявність часткової втрати працездатності без визначення інвалідності.

Аргументуючи свою позицію щодо неможливості застосування п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII як підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідач вказує на недотримання позивачем умови щодо визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після його звільнення з поліції.

Тобто підставою відмови став факт встановлення інвалідності до моменту звільнення, а не протягом шести місяців після звільнення у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII. Інших причин нарахування такої допомоги відповідачем за п.5 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII не зазначено.

Водночас, вищезгаданий закон містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, однак встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься.

Суд зазначає, що п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII встановлено граничний 6-ти місячний термін для встановлення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таким чином, законодавець закріпив лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення і не обмежив поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.

Також суд бере до уваги, що норми Закону № 580-VIII не містять заборони щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.

Враховуючи вищезазначене правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що при звільненні зі служби в поліції 15.08.2023 р., позивач, як поліцейський, якому визначено інвалідність, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, отриманого під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів мав право на одноразову грошову допомогу у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII в порядку та розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 у відповідності до вимог пп.в) п.3 ч.1 ст.99 Закону № 580-VIII у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року.

Таким чином, відповідачем під час прийняття наказу від 17.10.2023 р. № 1398 о/с щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII не враховано усі обставини та положення законодавства, що мають значення, а отже спірний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Департамент патрульної поліції призначити, і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку та розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 у відповідності до вимог пп.в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, суд зазначає наступне.

Процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначена в розділі ІV Порядку № 4. Зокрема, згідно пункту 1 цього розділу у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІV Порядку № 4 висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (пункт 3 розділ ІV Порядку № 4).

Тобто, у межах відповідної процедури призначення та виплати одноразової грошової допомоги беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги та прийняття рішення у формі наказу про виплату такої допомоги чи письмового повідомлення про відмову у проведенні такої виплати. Отже, в питаннях призначення одноразової грошової допомоги існує певна етапність та черговість дій відповідних суб`єктів. При цьому прийняття такого рішення відноситься до виключних дискреційних повноважень керівника чи особи, на яку покладено виконання таких функцій Департаменту патрульної поліції, і в цьому випадку суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, тому на переконання суду вірним способом захисту прав позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку та розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 у відповідності до вимог пп.в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої допомоги згідно з п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VІІІ.

Саме такий спосіб захисту порушеного права був підтриманий та визнаний прийнятним Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 р. по справі № 822/1905/17, де досліджувалися подібні правовідносини та в яких зроблено висновок про неможливість суду підміняти компетентний орган у реалізації його повноважень.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку часткове задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту Патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернеста, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту Патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернеста, буд.3, ) від 17.10.2023 р. № 1398 о/с щодо призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Зобов`язати Департамент Патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернеста, буд.3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку та розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 р. № 4 у відповідності до вимог пп.в) п.3 ч.1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко