Справа № 420/3307/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3307/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі №420/14124/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію в сумі 212371,38 грн., нараховану на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі №420/14124/21.

Ухвалою від 02.02.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розглядаючи дану справу, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (ст.287 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 р. у справі №806/2143/15 вказав, що зазначені правові норми КАС України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.04.2019 р. у справі №820/4261/18, від 09.07.2019 р. у справі №826/17587/18, від 22.08.2019 р. у справі №522/10140/17, від 22.12.2020 р. у справу №440/1810/19, від 25.02.2021 р. у справі №640/13599/20, від 30.03.2021 р. у справі №580/3376/20, від 27.04.2021 р. у справі №460/418/20, від 13.09.2021 р. у справі №20/3888/21, від 02.12.2021 р. у справі №808/1156/18.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі № 420/14124/21, яке набрало законної сили 30.11.2021 року, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 1 червня 2021 р. № ЮО88892; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 1 червня 2021 р. № ЮО88892 з 01.04.2019 року, з урахуванням вже виплачених сум (в ЄДРСР № 100675645).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

09.11.2023 року до суду від представника ОСОБА_1 - дружини ОСОБА_2 , надійшла заява в порядку ст. 379 КАС України, в якій представник заявника просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі №420/14124/21 з ОСОБА_2 на його правонаступницю ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні по справі №420/14124/21 через ненадання доказів прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .

З матеріалів даної справи вбачається, що згідно до розрахунків сума невиплаченої пенсії на виконання рішення суду у справі №420/14124/21 становить 212371,38 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже вирішено питання про перерахунок та виплату чоловіку позивачки пенсії.

Предметом даного позову є невиплата відповідачем пенсії ОСОБА_2 згідно рішення по справі №420/14124/21, та вимога виплатити недоотриману суму пенсії дружині померлого пенсіонера.

Слід зазначити, що позивач вказує, що відносини щодо виплати суми пенсії за рішенням суду не є спадковими та посилається на ч.3 ст.61 Закону №2262-ХІІ. Однак, вказана норма передбачає, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Проте, з матеріалів позову вбачається, що позивач звернулася до ГУПФУ із заявою про виплату їй недоотриманої пенсії померлого 10.04.2023 року чоловіка на виконання рішення суду у справі №420/14124/21 05.12.2023 року, тобто вже після спливу 6-місячного строку (після 10.10.2023 року).

Отже, у даному випадку позивач, довівши факт прийняття нею спадщини після померлого чоловіка, зокрема, в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, має право звернутися із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення по справі №420/14124/21 правонаступником.

Отже, оскільки між сторонами новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення (пов`язаний з невиплатою пенсії), суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За викладених обставин, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Закриваючи провадження у справі, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст.239 КАС України повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів