Справа № 160/1759/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2024 рокуСправа №160/1759/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо не підготовки подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 - протиправною та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підготувати відповідне подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2014 по 2022 знаходився на території російської федерації і на законних підставах отримав громадянство цієї країни. Новомосковський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, розглянувши його звернення щодо направлення подання про втрату громадянства України до Комісії при Президентові України з питань громадянства, протиправно відмовив у направлені такого подання без посилання на жодну правову норму.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі №160/1759/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву вважає необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню позовну заяву з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 Порядку провадження за заявами і поданніми з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 визначено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах - до територіального підроздіду Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою яка постійно проживає за кордоном - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.
Враховуючи положення вказаного Порядку тероиторіальні підрозділи Державної міграційної служби України та територіальні органи Державної міграційної служби України виділені як окремі субьєкти, які в свою чергу наділені власними правами та обов`язками з питань оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України тощо.
Першим з етапів проведення процедури втрати громадянства України України є виявлення територіальним підрозділом Державної міграційної служби України підстав для втрати громадянства України особою, яка проживає на території України та повідомлення територіального органу Державної міграційної служби України.
Наступним етапом є перевірка територіальним органом Державної міграційної служби України наявності підстав для втрати громадянства України та у разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України підготовка подання про втрату особою громадянства України.
Відповідач звертає увагу на те, що до нього як до територіального органу Державної міграційної служби України не надходила інформація про підстави для втрати громадянства України ОСОБА_1 .
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області є передчасними.
Відповідач також зауважує, що зобов`язання ГУ ДМС у Дніпропетровській області підготувати подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 буде також втручанням в дискреційні повноваження ГУ ДМС у Дніпропетровській області.
Позивачем надано до суду відповідь на відзив, який відхиляючи заперечення відповідача вказав, що з огляду на підп. 7 ч. 2 п. 10 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою КМУ №360 від 20.08.2014, юридичними особами є тільки територіальні органи ДМС (головні управління в областях як відповідач).
Територіальні підрозділи ДМС не є юридичними особами і не можуть бути відповідачами в суді.
Позивач вказує, що звертався як до територіального органу, так і до територіального підрозділу ДМС, тобто і відповідач і Новомосковський відділ ДМС були обізнані про наявність підстав для втрати позивачем громадянства України.
ОСОБА_1 не погоджується, щодо дискреційних повноважень відповідача, оскільки законодавство не містить альтернативного вибору дій відповідача у разі виявлення підстав для втрати громадянином України громадянства.
Позивачем також подані до суду додаткові пояснення, зміст яких ідентичен змісту відповіді на відзив.
В період з 21.03.2024 по 29.03.2024 суддя перебувала на лікарняному.
Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач відповідно до паспорту НОМЕР_1 народився 14.04.1984 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, УРСР.
Позивач зазначає, що з 2014 по 2022 роки знаходився на території російської федерації і добровільно, без будь-якого примусу, на законних підставах отримав 09.09.2016 громадянство цієї країни, що підтверджується паспортом громадянина російської федерації, виданим Відділом УФМС росії по Воронезькій області у Ленінському районі міста Воронежа.
27.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подав звернення, в якому просив надати відповідь, в який територіальний орган міграційної служби України слід звертатись щодо втрати українського громадянства у разі, якщо є громадянство іншої країни.
Листом від 03.05.2023 №П-3941-23/1201.4.4/9110-23 Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області області надало роз`яснення, в яких повідомило, що відповідно до п. 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, яка постійно проживає за кордоном - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.
Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача щодо направлення подання про втрату громадянства України до Комісії при Президентові України з питань громадянства і надано відповідь листом №1235-2959/1235-23 від 06.12.2023.
Територіальним підрозділом ДМС повідомлено, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про громадянство України громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, який постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.
Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набуває громадянство іншої держави або отримує документ, виданий уповноваженими органами держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України.
Вихід з громадянства України не допускається, якщо особу, яка клопотче про вихід з громадянства України, в Україні притягнуто як обвинувачену у кримінальній справі або стосовно нього в Україні є обвинувальний вирок суду, який вступив в дію і підлягає виконанню.
Згідно ст. 19 Закону України «Про громадянство України» підставами для втрати громадянства України є:
1.добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття;
2.придбання особою громадянства України на підставі ст. 9 Закону України «Про громадянство України» внаслідок обману, подання завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів;
3.добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка у відповідність до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.
Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке придбання відповідно до порядку, встановленого законодавством держави, громадянство якої набуто.
Положення пунктів 1,3 не застосовуються, якщо внаслідок цього громадянин України стане особою без громадянства.
Датою виходу з громадянства України, у випадках передбачених у цій статті, є дата видачі відповідного Указу Президента України.
Бездіяльність відповідача, щодо не підготовки подання про втрату громадянства України, позивач вважає протиправною, що стало підставою для звернення з позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, відповідно до Конституції України визначає Закон України №2235-III від 18.01.2001 «Про громадянство України (Закон №2235-III).
Підстави припинення громадянства України наведені у ст. 17 Закону №2235-III.
Громадянство України припиняється:
1) внаслідок виходу з громадянства України;
2) внаслідок втрати громадянства України;
3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Як встановлено з матеріалів справи позивач звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із зверненням щодо направлення подання про втрату громадянства України до Комісії при Президентові України з питань громадянства.
Згідно ст.19 Закону №2235-III підставами для втрати громадянства України є, зокрема, добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття (п.1).
Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.
Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:
а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;
б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновлювачів унаслідок усиновлення її іноземцями;
в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;
г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;
Частиною 3 цієї статті встановлено, що датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.
За п.3 ч.1 ст. 24 Закону №2235-III центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо, зокрема, підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.
Частиною 2 ст. 24 Закону №2235-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, в межах повноважень, визначених цим Законом, та виключно для цілей підтвердження інформації та/або документів, пов`язаних з провадженням за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконанням прийнятих рішень, має право в установленому законодавством порядку безоплатно отримувати інформацію (у тому числі персональні дані) з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних, володільцем, розпорядником, держателем та/або адміністратором яких є центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління державних органів, в обсязі інформації про особу та/або документів, пов`язаних з провадженням за заявами і поданнями з питань громадянства України, а також звертатися із запитами до уповноважених органів інших держав, міжнародних організацій.
Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, є Державна міграційна служба України (ДМС) .
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360 затверджено Положення про Державну міграційну службу України.
ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 3) здійснює у межах компетенції провадження з питань прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України та подає відповідні документи на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, а також забезпечує виконання рішень Президента України з питань громадянства (підп.3 п.4 Положення №360);
здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю ДМС, її територіальних органів та територіальних підрозділів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління (підп. 26 п. 4 Положення №360).
Пуктом 7. Положення встановлено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
На утворені територіальні органи та територіальні підрозділи ДМС може покладатися виконання окремих завдань за міжрегіональним принципом.
Порядок організації діяльності ДМС, пов`язаної із здійсненням її повноважень встановлений Регламентом -відомчим організаційно-розпорядчим актом Державної міграційної служби України, затвердженим Наказом Державної міграційної служби України 14.10.2014 № 265.
- територіальні органи - головні управління (управління) ДМС (ГУДМС, УДМС) в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;
- територіальні підрозділи - управління (відділи, сектори) територіальних органів в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006)затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (Порядок №215).
Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Пунктом 104 Порядку №215 передбачено, що про виявлення підстави для втрати громадянства України особою, яка проживає на території України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України за місцем проживання особи повідомляє територіальний орган Державної міграційної служби України.
Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє наявність підстави для втрати громадянства України.
У разі необхідності територіальний орган Державної міграційної служби України може звернутися до органів Служби безпеки України для перевірки у межах їх компетенції наявності підстави для втрати громадянства України. Про результати перевірки органи Служби безпеки України повідомляють територіальний орган Державної міграційної служби України не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання звернення.
У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України готує подання про втрату особою громадянства України та надсилає його разом із документами, передбаченими підпунктами "б" і "в" статті 87 цього Порядку, до Державної міграційної служби України.
Державна міграційна служба України розглядає подання про втрату громадянства України та подані разом із ним документи.
У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України Державна міграційна служба України затверджує подання про втрату громадянства України та надсилає його разом із поданими документами до Комісії при Президентові України з питань громадянства.
Відповідно до п. 87 Порядку №215 для припинення громадянства України внаслідок його втрати територіальні органи Державної міграційної служби України, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають:
а) подання про втрату громадянства України;
б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України;
в) один із таких документів:
- документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону);
- документ, який підтверджує, що особа набула громадянство України на підставі статті 9 Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 9 Закону, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття його до громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують; інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави; інформація про те, що на момент прийняття до громадянства України існували підстави, за наявності яких особа не приймається до громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані на підтвердження виконання умов прийняття до громадянства України);
- документ, який підтверджує, що громадянин України добровільно вступив на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою;
г) документ, який підтверджує, що громадянин України внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства. Такий документ не вимагається в тому випадку, коли оформлення документів про припинення громадянства України внаслідок втрати здійснюється відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 19 Закону.
Суд погоджується з відповідачем, що зі змісту вищенаведених норм територіальні підрозділи Державної міграційної служби і територіальні органи Державної міграційної служби є окремими суб`єктами, які в свою чергу наділені власними правами і обов`язками з питань, зокрема, припинення громадянства України.
Позивач отримавши роз`яснення територіального органу Державної міграційної служби України звернувся з відповідним зверненням щодо направлення подання про втрату громадянства України до територіального підрозділу Державної міграційної служби України
Тобто, позивач здійснив всі необхідні дії, що залежали від нього і не відповідає за відсутність повідомлення Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України про виявлення підстави для втрати громадянства України ОСОБА_1 територіальний орган Державної міграційної служби України.
На час звернення до територіального підрозділу позивач вже був громадянином російської федерації, громадянство якої отримав добровільно і відповідно до ст.ст 17, 19 Закону України «Про громадянство України» має припинити громадянство України, шляхом його втрати.
Порядок №215 не встановлює обов`язку для особи подання окремого клопотання про втрату громадянства України до територіального органу Державної міграційної служби.
В той же час за п.105. Порядку №215 загальний строк розгляду Державною міграційною службою України, її територіальними органами та територіальними підрозділами заяв і подань з питань громадянства, рішення за якими приймає Президент України, не повинен перевищувати восьми місяців з дня їх надходження.
Як вбачається, з відповіді Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України вона була надана позивачу 06.12.2023 і вже 15.01.2024 (коверт, в якому була направлена позовна заява) позивач звернувся з позовною заявою до суду.
Отже, позивачем не дотримано строку, встановленого для розгляду звернення територіальними підрозділами і територіальними органами Державної міграційної служби України.
Звернення позивача до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо не підготовки подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 - протиправною та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підготувати відповідне подання, на даний час є передчасним.
До того ж за відсутності повідомлення від територіального підрозділу про виявленні підстави для втрати громадянства України особою і документів передбачених підпунктами б і в п.87 Порядку №215 у відповідача відсутня можливість перевірити наявність підстав для втрати громадянства України і підготувати відповідне подання про втрату особою громадянства України.
Відповідно до вимог ч.1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона