Справа № 620/7685/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7685/23 Суддя (судді) першої інстанції: Василь НЕПОЧАТИХ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформленим рішенням № 47 від 03.01.2023, щодо перегляду призначеної пенсії (в сторону зменшення) та не зарахування до страхового стажу для розрахунку пенсії періоду роботи в колгоспі ім. Леніна з 15.12.1983 по 18.12.1985;

- скасувати рішення № 47 від 03.01.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перегляду призначеної пенсії (в сторону зменшення) та не зарахування до страхового стажу для розрахунку пенсії періоду роботи в колгоспі ім. Леніна з 15.12.1983 по 18.12.1985;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу для розрахунку пенсії весь період роботи в колгоспі ім. Леніна з 24.06.1983 по 18.11.1985 та відновити нарахування і виплату належної позивачу пенсії, в повному розмірі, з дати призначення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 01.10.2022 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 21.02.2023 вих. № 2270-1337/С-02/8-2500/23 позивача повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевірено документи електронної пенсійної справи та встановлено, що пенсію ОСОБА_1 призначено з порушенням, а саме невірно враховано періоди роботи з 01.01.1984 по 15.11.1985 - робота в колгоспі. Згідно уточнюючої архівної довідки від 19.10.2022 № 656-11 в розрахунково-платіжних відомостях з нарахування заробітної плати за 1984-1985 роках зазначено прізвище, ім`я, ОСОБА_2 та враховано роботу в колгоспі з 15.07.1983 по 15.12.1983 не календарно.

Виходячи з вищевикладеного, у лютому 2023 року пенсійну справу переглянуто та приведено у відповідність з 01.10.2022.

За період з 01.10.2022 по 31.01.2023 виникла переплата пенсії в сумі 862,52 грн, про що позивача повідомлено листом від 05.01.2023 за № 2500-0403-8/1110.

За результатами перегляду пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області винесено рішення про перерахунок пенсії № 47 від 03.01.2023.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі ім. Леніна з 15.12.1983 по 18.12.1985, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (стаття 1 Закону № 1058-1V, який набрав чинності з 01.01.2004).

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону № 1058-1V, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно пункту 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» (була чинна на час внесення записів до трудової книжки) трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління.

Згідно пунктів 1, 2, 6 Основних Положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як вбачається з копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 24.06.1983 був прийнятий на роботу в колгосп ім. Леніна на посаду тракториста відповідно до наказу № 10 від 19.07.1983 та звільнився з роботи за власним бажанням з 18.11.1985 відповідно до наказу № 15 від 01.10.1985.

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку підприємства.

При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта в частині неврахування судом першої інстанції невідповідності відомостей архівної довідки від 19.10.2022 № 656-11 в частині імені позивача, де зокрема замість потрібного ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_2 .

Як вірно зауважено судом першої інстанції, така довідка є уточнюючою, а факт роботи позивача у спірний період роботи в колгоспі ім. Леніна підтверджується трудовою книжкою.

Більш того, відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1, встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

В супереч наведеним нормам апелянт встановивши допущення помилки в уточнюючій довідці та інших документах поданих позивачем при призначенні пенсії не вжив заходів передбачених Законом щодо встановлення причин виникнення таких розбіжності та підтвердження та/або інформації наявної у архівній довідці.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 47 від 03.01.2023 про перерахунок пенсії та не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в колгоспі ім. Леніна з 15.12.1983 по 18.12.1985; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу позивача для розрахунку пенсії період його роботи в колгоспі ім. Леніна з 24.06.1983 по 18.11.1985 та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з дати призначення, з урахуванням виплачених сум.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 10.04.2024)