Справа № 200/5355/23
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Справа№200/5355/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) (відповідач 1) і Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) (відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України у сумі 7405,03 грн. за 2014-2016 роки при призначенні пенсії у 2023 році на підставі заяви від 22.05.2023;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2020-2022 роки, у сумі 12236,71 грн., починаючи з 22.05.2023;

зобов`язати нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбачену п. 7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22.05.2023.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що відповідач неправомірно відмовив їй у розрахунку пенсії з урахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Вважає зазначені дії відповідача протиправними і такими, що порушують її конституційні права, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В матеріалах справи наявний відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на позовну заяву, вмотивований тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 12.05.1995 як отримувач пенсії по інвалідності (2 група інвалідності «інвалід з дитинства»), з 08.07.2010 як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з 22.05.2023 як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звернення позивача опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за №339/35961.

На думку відповідача 1, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, то відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві залучено до участі у даній адміністративній справі в якості другого відповідача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві також подано відзив на адміністративний позов, в якому про те, що позивач 22.05.2023 звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про перехід на інший вид пенсії у зв`язку із досягненням пенсійного віку, а саме з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного Управління ПФУ в м. Києві вказана заява позивача розглянута і її переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач 2, посилаючись на приписи ст.ст. 5, 9, 10, 26, 45 вказаного Закону, зазначає, що при призначенні позивачу пенсії був застосований показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2014-2016 роки, оскільки визначення терміну «переведення» не може застосовуватись у значенні «первинного призначення» пенсії у межах одного закону, в даному випадку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовних вимог про зобов`язати нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідач зазначає, що, відмовляючи у цьому, діяв на підставі п. 7-1 «Прикінцевих положень» та ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі воєнний стан триває.

На підставі дії воєнного стану в Україні суд вважає за належне продовжити строки розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідачі в даних правовідносинах є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 08.07.2010 отримувала пенсію, призначену відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з втратою годувальника.

22.05.2023 позивач звернулася до відповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком, в якій зазначила, що раніше пенсія не призначалася. Дана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням відповідача 2 від 09.06.2023 № 27 позивача з 22.05.2023 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведено перерахунок її пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки.

13 червня 2023 року позивач звернулась до відповідача 1 із заявою, в якій просила: надати роз`яснення щодо розрахунку призначеної пенсії; повідомити, який показник середньої заробітної плати був застосований при призначенні пенсії за віком відповідно до заяви від 22.05.2023; повідомити чи будуть виплачені десять посадових окладів у зв`язку з наявністю 30 років медичного стажу.

10 липня 2023 року відповідач 1 надав відповідь, в якій зазначив, що позивача було переведено з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у розмірі 7405,03 грн., яка враховувалась під час розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Зазначено про відсутність підстав для призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з тим, що позивач отримувала пенсію по втраті годувальника.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів:

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний

місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз );

1 2 3 n

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за попередній рік, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до абз. 2 п. 4-3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.

Крім того, у постановах від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17, від 19.12.2018 у справі №577/5248/16-а Верховним Судом зазначено, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. При такому переведенні на інший вид пенсії показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Водночас, у випадках звернення особи до територіальних органів пенсійного фонду із заявами про переведення з пенсії, призначеної на підставі іншого закону, ніж Закон № 1058-IV, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, така особа вважається такою, що звертається за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше. В таких випадках до спірних правовідносин не застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV.

Як було зазначено вище, позивачу з 08.07.2010 призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 22.05.2023 її переведено на інший вид пенсії - пенсію за віком, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд вказує, що на момент звернення до відповідача позивач набула право на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах з її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за таким призначенням вона вже зверталася.

Отже дії відповідача 2 щодо розрахунку пенсії позивача за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки є правомірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбачену п. 7-1 «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22.05.2023, суд зазначає наступне.

Згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення, пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбачена пунктом 7-1 «Прикінцеві положення» Закону № 1058-VI, виплачується особам:

- які на день досягнення пенсійного віку, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- мають страховий стаж на таких посадах для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років;

- до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17.

Отже, враховуючи те, що позивач до переходу з 22.05.2023 на пенсію за віком отримувала з 12.05.1995 по 07.07.2010 пенсію по інвалідності, а з 08.07.2010 по 21.05.2023 - пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначені відповідно до Закону № 1058-VI, тому відсутні підстави для нарахування і виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячний пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу XV Закону № 1058-VI.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 258, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) і Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Ушенко