Справа № 560/13757/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 квітня 2024 року м. Київ № 560/13757/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Тітов І.С.,

від відповідача Давидюк С.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження заяви ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут» та ТОВ «Львівгаз збут» про залучення у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах

енергетики та комунальних послуг

про визнання нечинним нормативно-правового акта,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.18.1 гл. 1 розділу ІІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» від 30.09.2015 № 2493 з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати абз. 4 ч.2 гл.1 розділу VІІ постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494 з моменту його прийняття.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 адміністративну справу № 560/13757/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасувати постанови, зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Крім того судом було витребувано докази по справі від відповідача та зобов`язано відповідача згідно статті 264 КАС України опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № 560/13757/23 та відклав підготовче провадження на 16.01.2024.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження справ. Також суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 02.04.2024.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про зміну предмету позову.

У підготовче судове засідання, призначене у справі на 02.04.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

В ході підготовчого засідання, судом встановлено, що на адресу суду надійшли заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Зокрема, заявники зазначили, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» здійснюють господарську діяльність з постачання природного газу на підставі Ліцензій на постачання природного газу, виданих Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. При цьому, кожним із зазначених товариств було укладено з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» Індивідуальний договір відповідно до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу. Природний газ, придбаний за Рамковим та Індивідуальним договорами, постачався зазначеними товариствами безпосередньо побутовим споживачам. При цьому, кожним із товариств було отримано від своїх споживачів ряд претензій щодо невідповідності якості газу, який постачався їм у період з жовтня 2021 по квітень 2022 року (та, відповідно, був придбаний у ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»), вимогам ФХП, визначених Кодексом ГТС. Неналежна якість придбаного природного газу, підтверджується звітами про недотримання параметрів якості природного газу, що були розміщені на офіційному веб-сайті ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та паспортами ФХП наданими АТ «Укргазвидобування2. Враховуючи зазначене, ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут», ТОВ «Львівгаз збут» як покупці природного газу, для подальшого його перепродажу споживачам, мають право на компенсацію вартості неякісного газу в порядку ст. 673, 678 ЦК України, а п. 18. гл.1 розділу ІІІ Кодексу ГТС прямо суперечить нормам вищої юридичної сили та підлягає скасуванню.

На думку заявників, з урахуванням зазначеного, є обґрунтовані підстави стверджувати, що ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не виконало умови п.2.3. Рамкового договору та не передало ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут», ТОВ «Львівгаз збут» газ належної якості, який би відповідав вимогам, визначеним розділом ІІІ Кодексу ГТС, тому ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут», ТОВ «Львівгаз збут» звернулись до суду з позовами про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Оператор ГТС України» шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу товариствам за Індивідуальними договорами. Згідно п. 18. гл.1 розділу ІІІ Кодексу ГТС, якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування. Натомість, ТОВ «Львівгаз збут», ТОВ «Київоблгаз збут» та ТОВ «Рівнегаз збут» аналогічно як і позивач ТОВ «Хмельницькгаз збут» вважає, що як покупець природного газу, для подальшого його перепродажу споживачам, має право на компенсацію вартості неякісного газу в порядку ст. 673, 678 ЦК України, а п. 18. гл.1 розділу ІІІ Кодексу ГТС прямо суперечить нормам вищої юридичної сили та підлягає скасуванню, а отже результати розгляду даної справи безпосередньо вплинуть також на права та обов`язки ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут» та ТОВ «Львівгаз збут».

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАСУ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

Представник позивача не заперечував щодо задоволення заяви про вступ до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут» та ТОВ «Львівгаз збут».

Присутній у судовому засіданні представник відповідача зазначив, що заяви про вступ до участі у справу третіх осіб не є необґрунтованими належним чином, відтак просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши заяви ТОВ «Київоблгаз збут», ТОВ «Рівнегаз збут» та ТОВ «Львівгаз збут» про залучення у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Частинами 4 та 5 вказаної норми передбачено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування пункту 18 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 з моменту прийняття та визнання протиправним та скасування абз. 4 ч.2 гл.1 розділу VIIІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 з моменту прийняття.

При цьому, позивачем в обґрунтування позову зазначено про те, що ТОВ «Хмельницькгаз збут» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є діяльність з постачання природного газу. При цьому, між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Хмельницькгаз збут» було укладено Індивідуальний договір відповідно до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу. Природний газ, придбаний за Рамковим та Індивідуальним договорами, постачався ТОВ «Хмельницькгаз збут» безпосередньо побутовим споживачам, при цьому, ТОВ «Хмельницькгаз збут» отримало від своїх споживачів ряд претензій щодо невідповідності якості газу, який постачався їм у період з жовтня 2021 по квітень 2022 року (та, відповідно, був придбаний у ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»), вимогам ФХП, визначених Кодексом ГТС. Неналежна якість придбаного природного газу, підтверджується звітами про недотримання параметрів якості природного газу, що були розміщені на офіційному Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.01.2024 3 веб-сайті ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Враховуючи зазначене вище, ТОВ «Хмельницькгаз збут» вважає, що як покупець природного газу, для подальшого його перепродажу побутовим споживачам, має право на компенсацію вартості неякісного газу в порядку ст. 673, 678 ЦК України, а тому на думку позивача п. 18. гл.1 розділу ІІІ Кодексу ГТС прямо суперечить нормам вищої юридичної сили та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 3 частини четвертої статті 14 зазначеного закону обумовлено, що Регулятор на своїх засіданнях: приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Згідно з приписами пункту 3 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: 3) розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: кодекси систем передачі та розподілу електричної енергії, газотранспортної та газорозподільних систем, кодекси газосховищ та установки LNG, підготовлені операторами, та ініціює внесення змін до них.

Суд зазначає, що предметом оскарження у даній справі є нормативно-правовий акт. При цьому, нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (пункт 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

З огляду на вказане нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права); вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації. Нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18.

Суд зауважує, що оспорюване рішення, враховуючи загальновідомі ознаки та властивості нормативно-правового акту, є таким, що змінює правила регулювання однотипних відносин, і розрахований на довгострокове та неодноразове застосування щодо необмеженого кола осіб.

Частиною другою статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до частини третьої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Як було встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.18.1 гл. 1 розділу ІІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» від 30.09.2015 № 2493 з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати абз. 4 ч.2 гл.1 розділу VІІ постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494 з моменту його прийняття.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.18.1 гл. 1 розділу ІІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» від 30.09.2015 № 2493 з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати абз. 4 ч.2 гл.1 розділу VІІ постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» від 30.09.2015 № 2494 з моменту його прийняття.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Відтак, судом встановлено, що двоє із трьох заявників, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» звернулися до суду із самостійними позовами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо оскарження нормативно-правового акта, який є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату ним чинності з моменту набрання відповідним судовим рішенням законної сили або з іншого, визначеного судом моменту.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені у статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 1 частини другої якої у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Особливістю нормативно-правового акту є те, що він спрямований на регулювання суспільних відносин з невизначеним колом осіб і розрахований на неодноразове застосування. Водночас, розглядаючи дані заяви суд також враховує, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Отже, враховуючи викладене, а також, що предметом оскарження є нормативно-правовий акт, який спрямований на регулювання суспільних відносин з невизначеним колом осіб, зазначене не породжує підстав для залучення заявників Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Керуючись статтями 49, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відмовити.

2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відмовити.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відмовити

4. Копію ухвали надіслати (вручити) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.04.2024 року.