Справа № 420/35241/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладену у листі від 29.08.2023 № 24451-24264/Г-02/8-1500/23, про переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ відповідно заробітку зазначеного в довідках №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023, та провести перерахунок та виплату пенсії з 15.08.2023, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2014 позивачу призначено пенсію по 2-й групі інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003. Станом на 16.05.2016 працював на посаді, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» і мав стаж понад 20 років. 19.06.2019 позивача звільнено із займаної посади державного службовця (п.1ст. 40 КЗпП).

15.08.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви надано довідки №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023 Державної митної служби України Одеської митниці з останнього місця роботи на державній службі, до яких включаються всі види оплати праці, та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Проте, відповідач листом від 29.08.2023 повідомив, що позивач вже отримую пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено.

Вказані дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» є протиправними та такими, що порушують права позивача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 22.12.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.01.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 11.06.2014 отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання, обчислену відповідно до статті 33 Закону № 1058 у розмірі 90 % пенсії за віком.

15.08.2023 позивач звернувся до Головного управління із заявою про переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону № 1058 на пенсію по інвалідності згідно Закону № 889.

ОСОБА_1 вважає, що має право на пенсію по інвалідності, передбачену частиною 9 ст. 37 Закону № 3723, де зазначено: «...пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби».

Однак, Закон № 3723 втратив чинність у зв`язку із прийняттям Закону № 889, крім ст. 37, що стосується осіб, зазначених у п. 10 та 12 розділу XI прикінцеві та перехідні положення Закону № 889.

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Таким чином, на призначення пенсії за віком за Законом № 889 можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016) обіймали посади державної служби та мали не менш 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів;

- особи, які на день набрання чинності Законом № 889 мали не менш 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів.

Призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено.

Пенсія за віком призначається державним службовцям чоловікам після досягнення 62 років.

На дату звернення за призначенням пенсії державного службовця позивач не досяг 62-річного віку.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

11.01.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

Згідно із частинами 1, 2 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат. Такі справи суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Подана позивачем відповідь на відзив судом не розглядається, оскільки згідно із частиною 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 11.06.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наказом Одеської митниці від 19.06.2019 № 497-о ОСОБА_1 звільнений з посади державного службовця відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ст. 40 КЗпП України.

15.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої було додано довідки Одеської митниці №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023.

На звернення щодо пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області листом від 29.08.2023 № 24451-24264/Г-02/8-1500/23 повідомило, що пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 (далі Закон № 889), який набрав чинності з 01.05.2016, передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон №3723). На призначення пенсії за віком за Законом № 889 можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016) обіймали посади державної служби та мали не менш 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів;

- особи, які на день набрання чинності Законом № 889 мали не менш 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів.

Призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено.

Вважаючи вказані дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Таким чином, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18), прийнятої за наслідками апеляційного розгляду скарги на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 4 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

Як зазначено у вказаному судовому рішенні ознаками цієї типової справи є:

а) позивач - особа, яка займає (або займала) посаду держслужби та якій встановлена інвалідність;

б) відповідач - територіальний орган Пенсійного фонду України;

в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача призначити пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами призначити пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

На інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, можуть впливати відмінності в обставинах справи, зокрема щодо стажу позивача.

Згідно приписів ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім цього, таку саме позицію висловлено і у постановах Верховного Суду від 25 березня 2021 року по справі № 645/3044/17, від 29 червня 2023 року по справі № 560/5061/22.

Для належного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату позивачу з 15.08.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII з врахуванням заробітку, зазначено в довідках №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023, з врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надали суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.08.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII з врахуванням заробітку, зазначено в довідках Одеської митниці №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023, з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний