Справа № 200/654/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Справа№200/654/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій відповідача, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області (далі відповідач) , в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача, які виразились у не зарахуванні до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 (підземні роботи) періоду роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 позивачу;

зобов`язати відповідача зарахувати у пільговий стаж за Списком №1 (підземний) позивачу період роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 - електрослюсарем підземним на дільниці ШТ- 1 на підприємстві Селідівське виробниче об`єднання по добутку вугілля шахта «Курахівська»;

зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, а саме з 19.03.2023, з урахуванням норм ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду від 12.12.2024 суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновок відповідача про те, що він не має достатнього пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) - 15 років , а тому не має право на обчислення пенсії відповідно до ст.8 Закону № 345 є протиправним та незаконним.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідно до матеріалів справи позивач перебуває на обліку в управлінні, з 17.02.2012 та отримував пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю загального захворювання 3 групи, відповідно до положень Закону 1058.

19.03.2023 по пенсійній справі позивачу було проведено перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058, згідно з заявою на перерахунок пенсії, наданої на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Додатково до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах було зараховано період навчання з 01.09.1984 по 10.08.1988 та період проходження строкової військової служби з 12.05.1988 по 25.06.1990.

В той же час, період роботи з 19.10.1993 по 12.09.1994 не було враховано до пільгового стажу на роботах, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з вибутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, терміном не менше 25 років відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202, на підставі довідки про підземні вихода від 19.01.2023 № 4.

У відповіді на відзиві представник позивача вказав, що відповідно до довідки № 4 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», позивач працюючі електрослюсарем підземним на дільниці ШТ -1 за період з 19.10.1993 по 12.09.1994 має підземні виходи в необхідні кількості (80% робочого часу під землею), для зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1 (підземні роботи). Враховуючи вищевказане, можна зробити висновок, що відповідач протиправно не зарахував період роботи з 19.10.1993 по 12.09.1994 до страхового та пільгового стажу за Списом № 1 (підземні роботи) позивачу, чим порушив його право на призначення пенсії відповідно до ст.8 Закон України - № 345, у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Згідно з п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 17.02.2012 та отримував пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю загального захворювання 3 групи, відповідно до положень Закону 1058.

19.03.2023 по пенсійній справі позивача було проведено перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058, згідно з заявою від 19.03.2023 про перерахунок пенсії, наданої на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Представник позивача звертався із запитом до відповідача, у відповідь на який було надано лист «Про надання інформації» від 22.12.2023 0500-0215-8/111853 у якому повідомлено, що до заяви від 19.03.2023 було додано довідку, що підтверджує пільговий характер роботи від 19.01.2023 №3 видану ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта» «Курахівська» за період роботи з 11.01.1988 по 25.01.2002. Страховий стаж після перерахунку пенсії позивача складає 32 роки 04 місяці 23 днів (врахований 31.12.2021 згідно зі сплатою внесків), в тому числі робота за Списком №1 - 14 років 07 місяців 04 днів. Враховуючи означене, право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345 відсутнє, оскільки наявний стаж на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, по пенсійній справі позивача складає менше 15 років.

Відповідно до довідки № 3 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивача працював повний робочий день на підземних роботах з 11.01.1988 по 04.05.1988, з 01.10.1991 по 15.05.1996, з 29.10.1996 по 25.01.2002 на посаді електрослюсар підземний.

Відповідно до довідки № 4 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підземні виходи позивача за період з 19.10.1993 по 12.09.1994 обліковується наступний робочий час (у загальній кількості) під землею за період жовтень 1993 по вересень 1994 року : 205 (підземні виходи); 34 (лікарняний лист).

Із наданого витягу розрахунок стажу форми РС-право вбачається, що період роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача.

Спірний питанням є неврахування періоду роботи з 19.10.1993 по 12.09.1994 до пільгового підземного стажу позивача відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202, на підставі довідки про підземні вихода від 19.01.2023 № 4, під час перерахуноку пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень ст.5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до положень ст.1 Закону № 345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами ст.8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія ч.1 ст.7 і ст.8 цього Закону, відповідно до норм ч.2 ст.10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до ст.8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.28 № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.01.2014 у справі № 21-455а13, від 24.06.2014 у справі № 21-236а14, від 20.01.2016 у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 392/17/17.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі №345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що ст.1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Згідно зі ст.62 Закону № 1788-ХІІ (яка кореспондуються зі ст.48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 містяться наступні записи, за спірний період:

- з 01.10.1991 прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду направлений на дільницю шахтного транспорту № 1 на підприємство Селидівське виробниче об`єднання по добутку вугілля шахта «Курахівська»; також вказано, час роботи з 01.11.1993 по 12.09.1994 не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж;

- з 15.05.1996 звільнений за власним бажанням.

П.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Професії: електрослюсар підземний, машиніст підземних установок, підземний гірник очисного вибою, машиніст бурової установки, за якими працював позивач з повним робочим днем в шахті, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановами КМУ від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36 та від 24.06.2016 № 461.

Поряд із цим, до п. І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, професії, за якими працював позивач належать як до відповідних Списків № 1, так і до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202.

Відповідно до довідки № 3 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивача працював повний робочий день на підземних роботах з 11.01.1988 по 04.05.1988 (3 місяці 24 дні), з 01.10.1991 по 15.05.1996 (4 років 7 місяців 15 днів), з 29.10.1996 по 25.01.2002 (5 років 2 місяців 28 днів) на посаді електрослюсар підземний. У додаткових відомостях, зокрема, вказано, що позивач був засуджений з 19.10.1993 по 12.09.1994.

Відповідно до довідки № 4 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» про підземні виходи позивача за період з 19.10.1993 по 12.09.1994 обліковується наступний робочий час (у загальній кількості) під землею за період жовтень 1993 по вересень 1994 року : 205 (підземні виходи); 34 (лікарняний лист).

Суд зазначає, що під час роботи позивача з 19.10.1993 по 12.09.1994 на посаді електрослюсар підземний на дільниці ШТ-1 з повним робочим днем у шахті позивач відбував покарання без позбавлення волі. Трудова книжка містить позначку про не зарахування зазначеного періоду до загального та безперервного стажу позивача.

Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України, затвердженого Законом N 3325-VII від 23.12.1970, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями ч.4 ст.95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України, затвердженого Законом № 3325-VII від 23.12.1970; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Норма ст.24 Закону № 1058-IV передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Тобто, дана стаття передбачає можливість застосування положень ч.4 ст. 95 Виправно-трудового кодексу України.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно, є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, якій діяв у часі раніше .

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що порядок включення періоду відбування виправних робіт без позбавлення, волі в загальний трудовий стаж особи, передбачений ст. 414-1 КПК України, на час виникнення спірних правовідносин втратив силу, та з врахуванням того, що чинним законодавством передбачено безумовне зарахування часу відбування засудженими покарання у виді виправних робіт у загальний стаж роботи, з огляду на вимоги ст. 56 Закону №1788 щодо сплати за позивача страхових внесків, суд приходить до висновку, що позивач має право на зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі до загального трудового стажу.

Враховуючи, що позивач під час відбування виправних робіт працював за професією, яка передбачена Списком №1, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд вважає період відбуття виправних робіт під час роботи на 19.10.1993 по 13.09.1994 електрослюсарем підземним на дільниці ШТ-1 у ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» у період з 19.10.1993 по 13.09.1994, підлягає зарахуванню в пільговий стаж позивача.

Отже позовна вимога в частині зарахування до страхового та пільгового стажу періоду його роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 у ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» під час, якого позивач відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку щодо протиправного не зарахування відповідачем періодів роботи позивача з 19.10.1993 по 13.09.1994.

Отже, відповідно до довідки № 3 від 19.01.2023 виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» пільговий стаж позивача за Списком № 1 (підземні роботи) складає - 10 років 2 місяці 7 днів (на підземних роботах з 11.01.1988 по 04.05.1988 (3 місяці 24 дні), з 01.10.1991 по 15.05.1996 (4 років 7 місяців 15 днів), з 29.10.1996 по 25.01.2002 (5 років 2 місяців 28 днів)). Також позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 (підземний стаж) зараховано (відповідно до листа від 22.12.2023 № 0500-0215-8/111853) період навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 41- 3 р. 4 м.10 д. та період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць 14 днів.

Отже пільговий стаж позивача по Списку № 1 (підземні роботи) відповідно до довідки № 3 від 19.01.2023, диплому про навчання та військового квитка складає більше 15 років.

Отже, загальний підземний стаж роботи позивача за професіями, що передбачені Списком №1, становить більше 15 років та відповідно дає право позивачу на призначення пенсії у розмірі встановленому ст. 8 Закону № 345-VI.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно при обчисленні розміру пенсії не було застосовано ст. 8 Закону № 345-VI.

Отже, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не застосовано при призначенні позивачу пенсії положення ст. 8 Закону № 345-VI.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Суд зазначає, що дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови відповідності особи усім необхідним умовам для призначення пенсії у певному розмірі, у даному випадку застосування приписів Закону № 345-VI, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Отже, враховуючи фактичні обставини цієї справи, питання щодо застосування положень ст. 8 Закону № 345-VI не можуть бути віднесені до дискреційних повноважень відповідача з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Згідно з нормами ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову. Відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Нормами ч.2 ст.5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява N 38722/02).

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з меж позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у незастосуванні з 19.03.2023, тобто при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди його роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 - електрослюсарем підземним на дільниці ШТ-1; зобов`язання відповідач здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 19.03.2023, відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з обранням належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним дій відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у незастосуванні з 19.03.2023, тобто при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу та пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 періоди його роботи з 19.10.1993 по 13.09.1994 електрослюсарем підземним на дільниці ШТ-1 у Відокремленому підрозділі «Шахта « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДП «Селидіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 19.03.2023 відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виходячи з розміру 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 10.04.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова