Справа № 200/5721/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року справа №200/5721/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі № 200/5721/23 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови застосування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020-2022 роки необґрунтованими та незаконними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2023 роки), з 20 липня 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначила, що з серпня 2011 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788.

З липня 2023 року позивачу призначена пенсія за віком.

Однак при розрахунку розміру пенсії відповідачем протиправно не застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2020-2022 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо не застосування при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 з 20 липня 2023 року показника середньої заробітної плати за 2020, 2021, 2022 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020, 2021, 2022 роки, починаючи з 20 липня 2023 року з урахуванням виплачених сум.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

ОСОБА_1 з 10.08.2011 призначалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 1788.

Відповідно до статті 7 Закону № 1788 пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на такий вид пенсії.

Оскільки позивач з 01.09.2011 працевлаштувалась на посаду вихователя, тому виплату їй пенсії призупинено.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відсутнє право у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020-2023 роки.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені судами обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

ОСОБА_1 з 10 серпня 2011 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон № 1788).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 1 вересня 2011 року працевлаштувалась на посаду вихователя, у зв`язку з чим виплату пенсії призупинено, що також підтверджується рішенням № 13 від 3 лютого 2018 року (причина блокування виплати пенсії).

20 липня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (за віком).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 13 від 21 серпня 2023 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону № 1058 з 20 липня 2023 року.

При обчисленні пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

В матеріалах справи наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26 липня 2023 року № 0500-0308-9/63749 щодо перегляду правомірності обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області або Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку пенсії позивача відповідачами суду не надано.

19 серпня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про застосування при розрахунку пенсії за віком середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 серпня 2023 року позивачу відмовлено в такому перерахунку та зазначено, що розрахунок її пенсії здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788, із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, має місце призначення такого виду пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначенні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

На підставі частини першої статті 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком розраховується із заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

На підставі частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, частиною третьою статті 45 Закону № 1058 встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

Матеріали справи свідчать, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788.

Проте, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 позивач звернулась вперше в 2023 році, тому в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), в якому Суд зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Така правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, Верховним Судом в постановах від 24 червня 2021 року у справі № 243/8903/16-а, від 19 січня 2022 року у справі № 528/639/17.

Отже, при зверненні особи, якій призначено пенсію за вислугу років в порядку Закону № 1788, із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, має місце саме призначення відповідного виду пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.

Оскільки позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач звернулась вперше в серпні 2023 року, тому при обчисленні її пенсії за віком необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій пенсійного органу та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якого сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020- 2022, починаючи з 20 липня 2023 року.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі № 200/5721/23 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі № 200/5721/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 квітня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв