Справа № 460/45/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2024 року м. Рівне №460/45/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

доГоловного управління ДПС в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.08.2023 №№0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923 та від 22.05.2023 №0-1701.

На обґрунтування позову позивач зазначає, що він є власником будівель, які використовуються у сільськогосподарській діяльності, а тому не можуть бути об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 Податкового кодексу України. Вказував, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем як за власникому період 2020-2022 р.р. рахуються будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 та 56ж - будівля свинарник-маточник площею 1797,6 кв.м., та будівля свинарник відгодівельник площею 1435,8 кв.м. Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та винесено щодо ФОП ОСОБА_1 оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Надані позивачем письмові докази, зокрема довідки видані ФОП ОСОБА_2 та СФГ «ЛА-АС» не підтверджують використання зазначених будівель як сільськогосподарським товаровиробником. На підставі викладеного, відповідач вважає спірні рішення правомірними, а тому просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.09.2000, перебуває на обліку як платник податків, є платником єдиного податку 3 групи; вили діяльності за КВЕД: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; розведення свиней; розведення свійської птиці.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13772260 від 03.03.2007 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будівля свинарника-маточника, площею 1797,6 кв.м., розмір частки: 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №216623874 від 16.07.2020 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будівля свинарник-відгодівельник, площею 1435,8 кв.м., розмір частки: 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про вказані об`єкти нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На виконання вимог податкового законодавства, Головним управління ДПС в Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.08.2023 №№0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923 та від 22.05.2023 №0-1701, якими позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме:

податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2023 №0-1701-UA0057923 визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік в розмірі 3891,28 грн, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2023 №0-1701-UA0057923 визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік в розмірі 1695,32 грн, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2023 №0-1701-UA0057923 визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік в розмірі 4307,40 грн, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2023 №0-1701-UA0057923 визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік в розмірі 5392,80 грн, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2023 №0-1701-UA0057923 визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік в розмірі 93475,20 грн, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2023 №0-1701 визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік в розмірі 71663,50 грн, на об`єкт за адресою: Рівненська обл., Березнівський р-н, с.Зірне, вул. Зірненська, буд.56ж.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 265.1 ст. 265 та пунктом 10.1 статті 10 ПК України передбачено, що податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, специфіка якого полягає в тому, що такий податок встановлюють місцеві ради відповідно до вимог та в межах, визначених ПК України.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їхніх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке має наслідком зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набуває чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1статті 261 ПК України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Об`єктами житлової нерухомості є: будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, дачні та садові будинки (пп. 14.1.129 ПК України).

До об`єктів нежитлового фонду відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі (пп. 14.1.129-1 ПК України).

Типи об`єктів нерухомості, з метою оподаткування податком на нерухомість, визначаються на підставі оригіналів документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти, а також на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Позивач вказує, що він звільнений від сплати податку на нерухоме майно, оскільки таке майно ним використовується як сільськогосподарським виробником, вказуючи, що об`єкти нерухомого майна використовується для розведення свиней.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт "ґ"); господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо (підпункт "е"); інші будівлі (підпункт "є").

В силу приписів підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Згідно з підпункту 14.1.234 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - продукція/товари, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД, якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах) для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.

Статтею 16 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями пункту 54.3 статті 54 ПК України врегульовано, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Крім того, згідно з абзацом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), що не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Суд звертає увагу, що до об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, належать будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Таким чином, об`єкт нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у разі одночасного існування двох умов, а саме якщо власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 до групи до класу 1271 включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Суд звертає увагу, що згідно технічними паспортами об`єктами належного позивачу нерухомого майна є свинарник маточник та свинарник-відгодівельник.

Аналізуючи вищевикладених норми, суд вказує, що для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі, а також факт використання власником об`єкту нерухомого майна такого майна у сільськогосподарській діяльності.

Позивач, оскажуючи спірні рішення, вказує, що об`єкти нерухомого майна, за які нарахований податок, використовує як сільськогосподарський товаровиробник, що, на його думку, підтверджується довідками від 04.08.2020 та від 14.08.2021 виданими ФОП ОСОБА_2 , довідкою СФГ ЛА-АС від 25.07.2022; накладною від 19.05.2021 №2/5; товарно-транспортною накладною №1120 від 25.08.2022.

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Загальні підходи до визначення поняття сільськогосподарського виробника сформульовані у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2021 року у справі №820/6752/16, від 17 лютого 2021 року у справі №820/3707/17, від 24 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 10 квітня 2020 року у справі №823/1751/17, від 23 листопада 2023 року у справі №120/1337/21-а.

У цих постановах Верховний Суд зазначав, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ "Податок на майно").

Разом з тим, визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більш того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23.09.2008 № 575-VI виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Зміст наведених норм права дає підстави вважати, що поняття "сільськогосподарський товаровиробник" не суперечить його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

Вказане свідчить, що в розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власно виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23.11.2023 у справі №120/1337/21-а.

У позовній заяві, ФОП ОСОБА_1 вказує, що належні йому будівлі у 2020-2022 роках використовувалися для розведення, вирощування та вигодівлі свиней, зберігання заготовлених та придбаних кормів для них, що підтверджується довідками від 04.08.2020 та від 14.08.2021 виданими ФОП ОСОБА_2 , довідкою СФГ ЛА-АС від 25.07.2022; накладною від 19.05.2021 №2/5; товарно-транспортною накладною №1120 від 25.08.2022.

При цьому, жодного доказу наявності у позивача поголів`я тварин не має.

Позивач на обґрунтування позовних вимог покликається на накладну №2/5 від 19.05.2021 відповідно до якої ФОП ОСОБА_2 продав ФОП ОСОБА_1 свиню вартістю 9000,00 грн.

Однак, такий документ не є доказом наявності у позивача поголів`я тварин для підтвердження статусу сільськогосподарського товаровиробника.

Крім того, накладна №2/5 від 19.05.2021 підтверджує придбання однієї тварини у травні 2021 року. Доказів придбання тварин у 2020 та 2022 роках не надано.

Судом витребовувалися у позивача докази наявності у 2020-2022 роках поголів`я тварин (придбання, облік) та докази повідомлення служби ветеринарної медицини у 2020-2022 роках інформації про наявність поголів`я тварин.

На вимогу суду позивач подав реєстраційні свідоцтва товарної свині з індивідуальним ідентифікаційним номером, згідно з якими свині які поставлені на облік народженні у вересні 2023 року. Позивач вказав, що станом на 2020-2022 роки облік тварин не проводився.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою датованою 04.08.2020 ФОП ОСОБА_2 повідомляє, що 03.05.2020 придбав у позивача молодняк свиней, живою вагою у кількості 4 (голів), массою 107 кг., на суму 4800 грн.

Згідно з довідкою датованою 14.08.2021 ФОП ОСОБА_2 повідомляє, що 28.04.2021 придбав у позивача свиней, живою вагою у кількості 3 (голів), массою 78 кг., на суму 5900 грн.

Згідно з довідкою датованою 25.07.2022 СФГ ЛА-АС повідомляє, що придбав у позивача свиней, живою вагою у кількості 3 шт., 25-30кг., на суму 4500 грн.

Інших документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження придбання у 2020-2022 роках поголів`я тварин та його продаж позивачем не надано.

Судом витребовувалися у позивача докази придбання/вироблення та списання кормів для наявного поголів`я тварин. У відповідь позивач зазначив, що повідомлення служби ветеринарної медицини у 2020-2022 роках інформація не подавалася, а лише у 2023 році.

Також позивач зазначив, що стосовно придбання кормів в матеріалах справи є підтверджуючі документи.

Так, дійсно в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №1120 від 25.08.2022, відповідно до якої для позивача у серпні 2022 року відбулася поставка (не придбання) 5 тон полиневої гранули.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів придбання та використання кормів у 2020-2022 роках.

Суд зазначає, що статус сільськогосподарського виробника має персоніфікований характер, оскільки таким статусом наділяється особа, яка займається сільськогосподарською діяльністю. Такий статус виникає відповідно до норм законодавства.

При цьому, платник податків про факт використання у господарській діяльності об`єктів нерухомого майна повідомляє податковий орган шляхом подання звітності за формою 20-ОПП.

Форма № 20-ОПП це спеціальне, обов`язкове, повідомлення про об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням (наприклад: земельні ділянки, легкові автомобілі, кіоски, магазини та інші об`єкти нерухомого майна). Форма 20 ОПП відображає інформацію про майнові об`єкти як власні, так і орендовані. До форми 20 ОПП потрапляють майнові об`єкти, які: - генерують дохід для суб`єкта господарювання; - або ті, по яким потенційно може сплачуватися податок на майно (необов`язково податок має сплачуватися).

Подача повідомлення за формою 20-ОПП передбачена статтею 63.3 ПК України, яка встановлює обов`язок платників податків стати на облік в органах державної податкової служби, а також обов`язок повідомляти податкові органи про всі об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

У повідомленні за формою 20-ОПП зазначають усі приміщення, якими користується підприємство та має у своєму розпорядженні, усі види транспорту, заправки, сховища, цехи, земельні ділянки та інше. Включаючи також, об`єкти, які здаються в оренду та орендуються у інших осіб.

Згідно інформації наданої податковим органом на вимогу суду, податкову звітність за формою 20-ОПП за 2020-2022 роки ФОП ОСОБА_1 не подавалася. Така звітність подана до податкового органу лише 11.12.2023.

Отже, суд констатує про відсутність доказів використання позивачем у його господарській діяльності як сільськогосподарським виробником (ФОП чи ФО), належного нерухомого майна свинарника-маточника, площею 1797,6 кв.м., розмір частки: 1, за адресою: АДРЕСА_1 . та свинарника-відгодівельника, площею 1435,8 кв.м., розмір частки: 1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що продаж трьох-чотирьох тварин у рік, без підтвердження наявності у встановленому порядку зареєстрованого та облікованого поголів`я тварин, витрат на його придбання та утримання, без подання відповідної податкової звітності, не наділяє позивача статусом сільськогосподарського товаровиробника в розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, відповідно, не надає права на використання пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відтак, вирішуючи спір, суд виходить з того, що надані позивачем докази не свідчать про безпосереднє (самостійне) використання належних йому об`єктів нерухомості у межах сільськогосподарської діяльності.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із висновком відповідача, що у за 2020-2022 роки позивач мав обов`язок зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Варто додати, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку (а саме - чи відноситься він до сільськогосподарських товаровиробників).

Позивача не можна вважати сільськогосподарським товаровиробником у 2020-2022 роках, тому будівлі, які належать йому на праві власності, не можна вважати такими, що використовувалися ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності протягом 2020-2022 років, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.08.2023 №№0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923, 0-1701-UA0057923 та від 22.05.2023 №0-1701, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС в Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 05.04.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО