Справа № 560/9407/22
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 560/9407/22

адміністративне провадження № К/990/17199/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 (колегія суддів у складі головуючого судді Смілянця Е. С., суддів Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.)

у справі №560/9407/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 09.08.2022 №84 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 28.07.2022 на пенсію за віком державного службовця та здійснити нарахування й виплату пенсії у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначеної у довідках від 26.07.2022 №151/К/22-01-10-02-07, №153/К/22-01-10-02-07.

2. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 09.11.2022 позовні вимоги задовольнив, визнав протиправним та скасував рішення ГУ УПФУ в місті Києві від 09.08.2022 №84, зобов`язав ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити з 28.07.2022 ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок від 26.07.2022 №151/К/22-01-10-02-07, № 153/К/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області.

3. Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 17.04.2023 скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

4. ОСОБА_1 із рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 29.11.2008 по 11.09.2016 отримувала пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

6. З 12.09.2016 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

7. 28.07.2022 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

8. Рішенням ГУ ПФУ в місті Києві від 09.08.2022 №84 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII з підстав того, що їй була призначена раніше пенсія по інвалідності згідно із Законом №3723-XII.

9. ГУ ПФУ в Хмельницькій області листом від 17.08.2022 №6796-6395/К-03/8-2200/22 повідомило позивача про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII з підстав призначення раніше пенсії відповідно до Закону №3723-XII.

10. Позивачка, вважаючи свої права порушеними, звернулась з позовом до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має стаж на посаді державної служби понад 20 років, працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набула право на пенсію державного службовця з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.07.2022 № 151/К/22-01-10-02-07, № 153/К/22-01-10-02-07 видані Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області за посадою головного державного інспектора станом на 25.07.2022.

12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому вона не відноситься до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, якими надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону №3723-XII за певних умов після 01.05.2016. Оскільки з 12.09.2016 позивачку переведено з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону №3723-XII, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, вона має право на переведення її на пенсію відповідно до норм Закону №3723-XII на умовах, передбачених пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV і за її бажанням може бути поновлена виплата пенсії державного службовця у розмірі, який їй був встановлений до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У касаційній скарзі позивачка посилається на неврахування судом апеляційної інстанції, що позивач просила здійснити переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

14. Наголошує на залишенні поза увагою судом апеляційної інстанції, що їй раніше вже призначалась пенсія по інвалідності відповідно до Закону №3723-XII і при переведенні з пенсії по Закону №1058-IV вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, оскільки після первісного призначення їй пенсії по інвалідності у 2008 році відповідно до Закону №3723-XII вона у період з 2011 року по 2022 рік, в період дії норм Закону №889-VIII, продовжувала працювати на посаді державної служби та, відповідно, має право після її звільнення у 2022 році отримувати пенсію за віком на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

15. Наполягає на тому, що відповідач повинен врахувати відсоткове значення пенсії у розмірі 60%, оскільки пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII не встановлені жодні обмеження щодо призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, які мають вік, страховий стаж і стаж державної служби, передбачений цими нормами.

16. Посилається на безпідставне застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок 622), яким запроваджена додаткова умова для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (якщо до набрання чинності Законом №889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII), оскільки така умова не передбачена пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, який має вищу юридичну силу.

17. Вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції, що позивачу може бути поновлена виплат пенсії державного службовця лише у розмірі, який був встановлений до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з підстав неврахування судами, що позивач у подальшому працювала на посаді державного службовця, на нього розповсюджувалась дія пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

18. Позивачка покликається на те, що на час звернення до органу Пенсійного фонду (28.07.2022) вона набула право на призначення пенсії за віком відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII замість пенсії по інвалідності відповідно до Закону №3723-XII та пенсії за віком відповідно до №1058-IV. Зазначає, що в такому випадку має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не перерахунок пенсії чи переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

19. Позивачка доводить, що суди не з`ясували, що після набрання чинності Законом №889-VIII не виключено працевлаштування на посади державної служби тих осіб, які раніше отримували пенсію відповідно до Закону №3723-XII.

20. Зауважує про неврахування судами висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 27.01.2023 у справі №340/4184/21, стосовно того, що у випадку переходу на інший вид пенсії за іншим законом, має місце призначення іншого виду пенсії, а саме, пенсії згідно із Законом України «Про державну службу», а тому, для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

21. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його без змін, а касаційну скаргу позивача залишити без задоволення.

22. Зазначає, що судом апеляційної інстанції правомірно застосовані положення пункту 3 Порядку №622, відповідно до якого пенсія відповідно до Закону №889-VIII призначається, якщо до набрання цього закону не призначена пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

23. Відповідач вважає, що позивачка реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому вона не відноситься до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, якими надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону №3723-XII за певних умов після 01.05.2016. Оскільки з 12.09.2016 позивачку переведено з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону №3723-XII, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, вона має право на переведення її на пенсію відповідно до норм Закону №3723-XII на умовах, передбачених пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить з такого.

25. Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

26. Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

27. Таким чином, за наявності в особи станом на 01.01.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

28. Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

29. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

30. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується сторонами, позивачка має стаж на посаді державної служби понад 20 років, працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

31. Щодо вимоги про нарахування у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, виданих Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області від 26.07.2022 № 151/К/22-01-10-02-07, №153/К/22-01-10-02-07, колегія суддів зазначає наступне.

32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач з 29.11.2008 по 11.09.2016 отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи, призначену за нормами Закону України «Про державну службу». З 12.09.2016 позивача з пенсії по інвалідності переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. У липні 2022 року позивач звернулася із заявою до відповідача про перехід на пенсію за віком згідно з пунктами пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

33. Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

34. Отже, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що в цьому випадку має місце призначення іншого виду пенсії, а саме за віком згідно Закону України «Про державну службу».

35. Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.01.2023 у справі №340/4184/21.

36. Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII, на час призначення пенсії по інвалідності (29.11.2008) не мала права на пенсію за віком, оскільки не досягла відповідного віку, встановленого Законом №1058-IV та у подальшому працювала на державній службі до досягнення нею пенсійного віку, внаслідок чого набула права на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

37. Ураховуючи, що позивачка після призначення пенсії за віком продовжувала працювати на державній службі до 06.07.2022, колегія суддів вважає, що, з урахуванням положень статті 37 Закону № 3723-ХІІ, розмір пенсії позивачки підлягає обчисленню із урахуванням довідок, наданих позивачем.

38. Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 26.07.2022 № 151/К/22-01-10-02-07, № 153/К/22-01-10-02-07, виданих Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області.

39. З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

40. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

41. У зв`язку із чим, Суд приходить до висновку, що рішенням суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 необхідно скасувати, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2022 - залишити в силі.

42. Розподіл судових витрат не здійснюється, позивач є інвалідом ІІ групи (звільнений від сплати судового збору).

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 скасувати.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі №560/9407/22 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб