Справа № 120/16649/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2024 р. Справа № 120/16649/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправно та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо не надання письмової відповіді на рапорт. Так, позивач наголошує, що рішення прийняте за розглядом рапорту не було доведено у встановленому законом порядку. Вказує, що про наявність рішення за результатами розгляду він дізнався лише з рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/8685/23.

Відповідачем до суду подано заяву про залишення позову без розгляду, що мотивоване тим, що позивач зловживає своїми процесуальними правами. Зокрема, наголошує, що позивач повторно складає позов з ідентичними підставами та предметом. Відтак, просить застосувати до позивача штраф у сумі трьох прожиткових мінімумів.

Окрім того, вказує, що позивачем пропущено строк звернення із вказаними позовними вимогами, оскільки рішення за результатами розгляду рапорту прийняте 15.05.2023 року.

Розглянувши вказану заву, суд зазначає, що така не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З матеріалів справи № 120/8685/23 слідує, що позивач звернувся до суду у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо не розгляду рапорту від 02.05.2023 року про виплату матеріальної допомоги за 2023 рік для вирішення соціально-побутових питань.

Натомість, як встановлено у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року у справі № 120/8685/23 рішенням комісії від 15.05.2023 року старшому солдату ОСОБА_1 вирішено відмовити у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, в зв`язку з захворюванням.

Вказане стало підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, у вказаному рішенні суду чітко зазначено, що спір у цій справі виник в результаті нездійснення розгляду відповідачем рапорту (звернення) позивача від 02.05.2023 року з урахуванням доданих документів.

Натомість, предметом оскарження у цій справі є бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді у формі, передбаченій законодавством.

Так, позивач вважає, що відповідач мав письмово повідомити його про результати розгляду рапорту, натомість про вказане він дізнався із рішення суду.

Тобто, суд наголошує, що підстави для звернення до суду із розглядуваними спором виникли внаслідок розгляду адміністративної справи № 120/8685/23 та не були йому завідомо відомі.

Відтак, зазначені спори відрізняються підставами та предметом, тобто не є тотожними.

Таким чином, суд не вбачає у діях позивача зловживання процесуальними правами.

Щодо строку звернення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, обставини справи вказують на те, що позивачеві стало відомо про порушення його прав в контексті не ознайомлення з результатами розгляду рапорту, лише з моменту отримання рішення Вінницького окружного адміністративного суду.

Відтак, строк звернення до суду із цими позовними вимогами не порушено.

Окрім того, відповідачем було надано відзив, у якому він заперечує проти задоволення позову та вказує, що військовою частиною було дотримано вимоги законодавства про розгляд рапорту позивача щодо вирішення соціально-побутових питань. Окрім того, про результати розгляду вказаного рапорту від 02.05.2023 року повідомили через його безпосереднього керівника.

Позивачем подано не передбачений у цій категорії справи документ по суті справи - відповідь на відзив, у якому він вказує, що відмова у вирішенні питань, викладених у рапорті доводиться у письмовій формі.

Також, до суду від позивача надійшли пояснення, у яких він вказує, що ним не порушено строку звернення до суду та підстави для звернення до суду є різними. Відтак, вказує, що обраний спосіб захисту не суперечить ст. 245 КАС України.

Окрім того, позивачем подано клопотання про витребування доказів та заяву про накладення штрафу на представника суб`єкта владних повноважень за невиконання вимоги ухвали суду від 06.11.2023 року.

Суд вказує, що таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на те, що відповідачем у відповіді на відзив чітко зазначено, що позивача було повідомлено через його безпосереднього командира. Тобто, відповідач унеможливлений надати докази письмового доведення до відома рішення комісії.

До суду 25.12.2023 року надійшли письмові пояснення відповідача, у яких він наголошує, що відповідачем порушено його право на інформацію.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.05.2023 ОСОБА_1 , у зв`язку із тривалим терміном перебуванням в закладах охорони здоров`я та встановлення групи інвалідності, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 (вх. № 45/511 від 05.05.2023) із рапортом, в якому просив виплатити йому матеріальну допомогу за 2023 (в розмірі місячного грошового забезпечення) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 704, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, окремого доручення Міністерства оборони України № 2683 від 01.02.2023 для вирішення соціально-побутових питань.

Надалі, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо результатів розгляду вказаного рапорту, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду.

З рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року у справі № 120/8685/23 позивачем встановлено, що йому відмовлено у задоволенні вказаного рапорту на підставі рішенням комісії від 15.05.2023 року.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неповідомлення його про результати розгляду рапорту, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-XII встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Статтею 14 Статуту обумовлено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року № 735, у роботі з письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян має забезпечуватись кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень. До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать дії, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина будь-які обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Суд, зазначає, що рапорт це вид службового документу Збройних Сил України, який є письмовим звернення військовослужбовця до вищого по посаді чи званню військовослужбовця з викладом питань службового або особистого характеру та відображає прагнення військовослужбовця реалізувати свої права.

Так, відповідно до матеріалів справи, 02.05.2023 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про надання йому матеріальної допомоги.

Пунктом 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) встановлено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до п. 117 Дисциплінарного статут пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді.

Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Вказане узгоджується з правом військовослужбовця, який подав заяву чи скаргу одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Вказане передбачено положення п. 112 Дисциплінарного статуту.

Окрім того, суд зазначає, що норма права закріплена у п. 115 Дисциплінарного статуту має відсильний характер. Так, вказаною нормою передбачено, що застосуванню підлягає, зокрема законодавство України про звернення громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закону № 393/96-ВР) передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч. 4 ст. 15 Закону № 393/96-ВР).

Суд наголошує, що у контексті цієї справи результати розгляду рапорту мали бути доведені до відома позивача, шляхом надання йому відмови саме у письмовій формі.

Відтак, передача змісту рішення комісії через безпосереднього командира не є законодавчо встановленим порядком доведення до відома рішення, прийнятого за результатом розгляду рапорту.

Суд вказує, що право військовослужбовця на реалізацію свого права зазначеному у рапорті, так і права на інформацію - кореспондує з обов`язком уповноваженої особи відреагувати на рапорт, зокрема, шляхом надання мотивованої відмови у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З системного аналізу вказаних норм права та обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не доведення до відома результатів розгляду рапорту від 02.05.2023 року.

Таким чином, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача надати позивачеві письмову відповідь про результати розгляду його рапорту від 02.05.2023 року.

Відтак, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не доведення до відома результатів розгляду рапорту ОСОБА_1 від 02.05.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду його рапорту від 02.05.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович