Справа № 500/8365/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8365/23

18 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

представника позивача Ставрук Н.З.

представника відповідача Левків П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону.

08.12.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 » за порушення вимог ст.ст.11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Закону України Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст.45, керуючись вимогами ст.ст.48, 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» (п.5).

Позивач вважає, що в його діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку, що свідчить про безпідставність і необґрунтованість застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, а відтак вищевказаний наказ №887 від 08.12.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 19.01.2024 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Рапортом від 05.12.2023 вх.№19471/а майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 надав добровільну згоду на утримання коштів із свого грошового забезпечення, безпідставно нарахованої додаткової винагороди за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень, при звільненні з військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що майор ОСОБА_3 в добровільному порядку погодився відшкодувати безпідставно нараховані суми додаткової винагороди за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень у сумі 25800 гривень, не зважаючи на те, що дані кошти були нараховані та виплачені не з його вини.

Таким чином, внаслідок дій (бездіяльності) майора ОСОБА_4 сума збитків завданих державі в особі військової частини НОМЕР_1 за перевитрату державних коштів на харчування майора ОСОБА_5 становить 1232,64 грн.

Окремо слід зазначити, що майор ОСОБА_6 володіючи інформацією про відсутність майора ОСОБА_7 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 в районі виконання завдань з 18.10.2022 по 25.10.2022 з не був позбавлений можливості звернення з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з пропозицією внести зміни у відповідні накази по руху особового складу військової частини НОМЕР_1 , проте жодних дій не вчинив.

Отже, твердження Позивача, щодо відсутності в його діях протиправної поведінки, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами .

Ухвалою суду від 23.01.2024 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 28.02.2024 року о 10:30 год.

30.01.2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

05.02.2024 року від представника відповідача на поштову адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив.

14.02.2024 року від представника позивача через електронний суд надійшли додаткові пояснення по справі.

23.02.2024 року від представника відповідача на поштову адресу суду надійшло заперечення на додаткові пояснення представника позивача.

Ухвалою суду від 28.02.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 18.03.2024 о 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позов просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засідання просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону.

08.12.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 » за порушення вимог ст.ст.11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Закону України Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст.45, керуючись вимогами ст.ст.48, 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» (п.5).

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 , який призначав службове розслідування, не розглядав акт службового розслідування, не приймав рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та не визначав вид дисциплінарного стягнення, що суперечить вимогам Порядку №608 та свідчить про незаконність оскаржуваного наказу.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що Відповідач в ході службового розслідування не вжив заходів для встановлення усіх обставин справи, не врахував зібрані докази, зокрема, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не встановив належним чином, які обов`язки покладені на Позивача згідно Статуту, в результаті чого незаконно притягнув до дисциплінарної відповідальності Позивача.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Так, статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Військова частина НОМЕР_1 , як юридична особа у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил, Статутами Збройних Сил України та іншими правовими актами.

Відповідно до рапорту начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 від 29.11.2023 вх.№19049/а, 26.11.2023 в ході перевірки обліку особового складу четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 було виявлено, що в жовтні 2022 року був відсутній у районні виконання завдань за призначенням майор ОСОБА_2 , заступник командира другого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 . Факт законної відсутності вищезазначеного військовослужбовця не знаходить підтвердження у наказах, де відображається рух особового складу.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.12.2023 №1583 Про призначення службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_9 , помічником командира бригади - начальником служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли не відображенню у наказах командира військової частини НОМЕР_1 відсутності на військовій службі майора ОСОБА_10 .

За результатами службового розслідування були встановлені наступні обставини і факти.

У відповідності до вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2022 №208 військовослужбовці другого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , вибули зі складу військової частини НОМЕР_1 до складу сил та засобів оперативного тактичного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.11.2022 №280 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_11 , який перебував в оперативно тактичному угрупованні Соледар з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, 17 жовтня 2022 року загинув в результаті військових дій від вибухів та осколків.

На підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2023 №2861 та у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31.07.2023 №212, військова частина НОМЕР_1 перейшла на новий штат №08/158-01 згідно якого найменування другий артилерійський дивізіон військової частини НОМЕР_1 змінено на четвертий артилерійський дивізіон військової частини НОМЕР_1 .

Майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 , у своїх поясненнях вказує, що з 18.10.2022 по 25.10.2022 з дозволу командування військової частини НОМЕР_1 (про, що його повідомив командир четвертого дивізіону підполковник ОСОБА_12 ) вибув на похорон свого батька молодшого сержанта ОСОБА_13 .

У своїх поясненнях майор ОСОБА_14 , начальник штабу - заступник командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 повідомив, що він прибув 18.10.2022 на вогневу позицію п`ятої артилерійської батареї другого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , де знаходився до 25.10.2022. Про відсутність майора ОСОБА_5 він не знав та йому ніхто про це не доповідав. Коли він повернувся з вогневих позицій, майор ОСОБА_5 вже перебував у підрозділі. Під час особистої бесіди з командиром другого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , йому стало відомо, що ОСОБА_5 їздив додому на похорон батька. Дозвіл про виїзд вирішувався командиром дивізіону з командиром військової частини.

Відповідно до вимог ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відпустка за сімейними обставинами без збереження грошового забезпечення надається військовослужбовцю у таких випадках:

1) укладення ним шлюбу - тривалістю до 10 календарних днів;

2) тяжкого стану здоров`я або смерті рідних по крові або по шлюбу:

а) дружини (чоловіка), батька (матері), вітчима (мачухи), сина (дочки), пасинка (падчерки), рідного брата (рідної сестри) військовослужбовця, батька (матері) подружжя або особи, на вихованні якої перебував військовослужбовець, - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад.

Відповідно до вимог п.168 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1 153/2008.

В особливий період військовослужбовцям надаються відпустки визначені пунктами 17, 18 статті Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Таким чином, майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 , маючи законні підстави на відпустку за сімейними обставинами, не подав рапорт про надання відпустки за сімейними обставинами з 18.10.2022 по 25.10.2022, а також рапорт про прибуття до місця проходження військової служби, в наслідок чого не був включений у відповідні накази командира військової частини НОМЕР_1 , де відображається рух особового складу.

В свою чергу, майор ОСОБА_14 , начальник штабу - заступник командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 не забезпечив ведення належного обліку особового складу, не проконтролював подання рапорту про надання відпустки за сімейними обставинами, а також рапорту про прибуття до місця служби майором ОСОБА_15 , внаслідок чого не були підготовлені відповідні накази командира військової частини НОМЕР_1 , де відображається рух особового складу, що призвело до нарахування додаткової винагороди за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень пропорційно дням перебування у відпустці за сімейними обставинами, а також перевитрати державних коштів у сумі 1232,64 грн. на харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №887 від 08.12.2023 Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом наказ №887) винних осіб притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.5 наказу №887 за порушення вимог ст.ст. 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Закону України Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст.45, керуючись вимогами ст.ст.48,55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_16 , начальника штабу - заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана.

Пунктом 6 наказу №887 визначено заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення або особі, допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою скласти протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення на майора ОСОБА_17 .

Пунктом 7 наказу №887, за надлишкову витрату грошових коштів на закупівлю продовольчого забезпечення, на підставі ст.5, 8 закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-ІХ, майора ОСОБА_18 , начальника штабу - заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності та визначено стягнути з нього - 1232,64 грн.

Протиправність вищезазначеного наказу Позивач, обґрунтовує тим, що в діях майора ОСОБА_4 відсутнє дисциплінарне правопорушення, оскільки останній не зобов`язаний у відповідності до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України завжди мати точні відомості про особовий склад.

Так, Позивач посилається на положення ст.103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України де визначаються загальні обов`язки начальника штабу, де зокрема зазначено, що начальник штабу в мирний і воєнний час відповідає за організацію і управління... за стан обліку особового складу..

А також на вимоги ст.104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де зокрема передбачено, що начальник штабу зобов`язаний знати наявність особового складу в підрозділах батальйону, не менше ніж один раз на три місяці перевіряти в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів, а облік особового складу - щомісяця... своєчасно готувати і надсилати до штабу бригади відповідні донесення.

Отже, посилаючись на вищенаведені статті Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, Позивач робить висновок, що ОСОБА_14 , як начальник штабу не зобов`язаний забезпечувати належний облік особового складу, тощо.

Проте такий висновок, прямо суперечить дійсним обставинам справи і нормам права, на які Позивач посилається (вимоги ст.ст. 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Зокрема, у своїх поясненнях, наданих під час службового розслідування, майор ОСОБА_6 вказує, що йому стало відомо про виїзд ОСОБА_5 додому на похорон батька. Дозвіл про виїзд вирішувався командиром дивізіону з командиром військової частини НОМЕР_1 , однак жодних дій щодо належного обліку особового складу так і не вчинив.

В цьому контексті, слід зазначити, що командуванням військової частини НОМЕР_1 не ставиться під сумнів факт наявності дозволу на виїзд майора ОСОБА_5 на похорон свого батька, а лише вказується на факт не належного виконання посадовими особами військової частини НОМЕР_1 в особі майора ОСОБА_6 своїх прямих обов`язків щодо належної організації обліку особового складу.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 11, 12, 16, 58, 59,103,104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і пояснень самого Позивача наданих в рамках службового розслідування, очевидним є факт, що майор ОСОБА_14 , начальник штабу - заступник командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 не забезпечив ведення належного обліку особового складу.

Не проконтролював подання рапорту про надання відпустки за сімейними обставинами, а також рапорту про прибуття до місця служби майором ОСОБА_15 , внаслідок чого не були підготовлені відповідні накази командира військової частини НОМЕР_1 , де відображається рух особового складу, що призвело до нарахування додаткової винагороди ОСОБА_19 за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень, пропорційно дням перебування у відпустці за сімейними обставинами, а також перевитрати державних коштів на харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 у сумі 1232,64 грн.

Слід зазначити, що рапортом від 05.12.2023 вх.№19471/а майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 надав добровільну згоду на утримання коштів із свого грошового забезпечення, безпідставно нарахованої додаткової винагороди за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень, при звільненні з військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що майор ОСОБА_2 в добровільному порядку погодився відшкодувати безпідставно нараховані суми додаткової винагороди за період з 18.10.2022 по 25.10.2022 з розрахунку 100000 гривень у сумі 25800 гривень, не зважаючи на те, що дані кошти були нараховані та виплачені не з його вини.

Таким чином, в наслідок дій (бездіяльності) майора ОСОБА_4 сума збитків завданих державі в особі військової частини НОМЕР_1 за перевитрату державних коштів на харчування майора ОСОБА_5 становить 1232,64 грн.

Окремо слід зазначити, що майор ОСОБА_6 володіючи інформацією про відсутність майора ОСОБА_7 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 в районі виконання завдань з 18.10.2022 по 25.10.2022 не був позбавлений можливості звернення з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з пропозицією внести зміни у відповідні накази по руху особового складу військової частини НОМЕР_1 , проте жодних дій не вчинив.

Отже, твердження Позивача, щодо відсутності в його діях протиправної поведінки, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами .

Окремо, суд звертає увагу на позицію Позивача, що вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування.

У зв`язку з вибуттям у щорічну основну відпустку за 2023 рік терміном на сімнадцять діб з 08 грудня по 24 грудня 2023 року командира військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.12.2023 №341 тимчасове виконання обов`язків за посадою командира військової частини НОМЕР_1 покладено на полковника ОСОБА_20 , начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до п.6 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 (далі - Порядок №608), після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування.

Пункт 1 Розділу VI Положення №608 встановлює, що прийняття рішення за результатами службового розслідування за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення.

Отже, суд приходить до висновку, що чинне законодавство чітко встановлює, хто може накладати дисциплінарне стягнення, а саме командир (начальник), або особа допущена до виконання обов`язків командира (начальника).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.