Справа № 420/6750/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 р. м. ОдесаСправа № 420/6750/23

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, прийнятої за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасовано та ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди з 01 січня 2021 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56 %, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн з 01 січня 2021 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

28.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом виготовлено два виконавчих листа у справі, які отримані представником позивача 22.01.2024 року.

09.02.2024 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій просив:

1. Визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиконання і перешкоджання виконанню постанови П`ятого адміністративного апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі № 420/6750/23 за ВП 73933590.

2. Винести окрему ухвалу у відповідності ч.9 ст.249 КАС України. Направити окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які вчинили дії, що призвели до порушення статті 129- 1 Конституції України, шляхом злісного невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року по справі № 420/6750/23 та направити до правоохоронного органу для реагування щодо ознак кримінального правопорушення за ч.3 ст.382 КК України з зобов`язанням протягом місяця повідомити суд про виконання ухвали.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не виконує рішення суду та продовжує нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити заяву у порядку ст. 383 КАС України.

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що з боку відповідача вчиняються систематичні дії направлені на умисне невиконання рішення суду. За таких обставин позивач наразі позбавлений права на отримання довічного грошового утримання у встановленому судовим рішенням розмірі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312, ст.383 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду визначено ст. 383 КАС України.

Частиною другою вказаної статті визначено форму заяву, дотримання якої визначено необхідною умовою для її подальшого розгляду судом. Зокрема пунктами 7, 8 частини другої статті 383 КАС України встановлено необхідність зазначення відомостей (інформації) про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20, виходив з того, що задоволення заяви у порядку ст. 383 КАС України можливе виключно, якщо інші способи примусового виконання судового рішення виявились неефективними. В даному випадку, виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №420/6750/23 наразі ще триває та до заяви не надано доказів того, що примусовий порядок виконання судового рішення не може дати очікуваного результату, не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час постановлення судом окремої ухвали в порядку ст.ст.383, 249 КАС України.

Колегія суддів вважає нерелевантними посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20, оскільки Велика Палата, як суд апеляційної інстанції, переглядала ухвалу про повернення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, з мотивів її невідповідності вимогам змісту і форми. Зокрема, заявник не виконав вимоги пункту 7, 8 частини другої статті 383 КАС України та не вказав відомості (інформація) про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

В той же час, у заяві ОСОБА_1 вказані відомості (інформація) про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження, тому подана заява підлягала розгляду по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, усуваючи допущені судом першої інстанції порушення вимог процесуального закону, здійснює розгляд поданої ОСОБА_1 заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Колегія суддів наголошує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на справедливий суд у контексті ст. 6 Конвенціі про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас в Україні інститут виконання судових рішень сьогодні функціонує досить нестабільно, що підтверджується низкою рішень Європейського суду з прав людини: «Іванов проти України» (заява від 15.10.2009 р. No 40450/04); «Бурмич та інші проти України» (заява від 12.10.2017 р. No 46852/13). У цих рішеннях констатується систематичне невиконання в Україні рішень національних судів та вказується на відсутність у законодавстві ефективних засобів юридичного захисту від такого невиконання.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано зокрема статтями 287, 382, 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Колегія суддів враховує, що кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд зокрема за встановленням протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, може постановити ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

За обставинами справи, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасовано та ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди з 01 січня 2021 року, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56 %, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн з 01 січня 2021 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Так, розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.01.2021 року мав становити 103 586,56 грн (184976 * 56%).

В той же час, відповідно до листа ГУ ПФУ в Херсонській області №9102 від 29.01.2024 року, відповідач вважає, що здійснив 04.12.2023 року перерахунок довічного грошового утримання судді у розмірі 56 %, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн з 01 січня 2021 року. Заборгованість у розмірі 886 355,63 грн за період з 01.01.2021 року по 26.04.202 року буде погашена після надходження коштів з Державного бюджету (т.1 а.с. 177-181).

ГУ ПФУ в Херсонській області надало розрахунок сум, що підлягають виплаті за рішенням суду від 05.12.202023 року №7883/05-16, відповідно до якого у період з січня 2021 року по 26 квітня 2022 року розмір довічного грошового утримання становить 103586,56 грн на місяць (т.1 а.с.187).

Однак, відповідно до даних особової пенсійної справи позивача станом на 06.02.2024 року судова колегія встановила, що з 27.04.2022 року розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 92 488 грн на місяць, тобто 50% з розміру суддівської винагороди у 184976 грн (т.1 а.с. 124).

22.01.2024 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. прийняв постанову ВП № 73933590 про відкриття виконавчого провадження з вимогою про виконання постанови суду від 27.09.2023 року у строк 10 робочих днів, яка направлена на адресу боржника ГУ ПФУ в Херсонській області.

29.01.2024 року ГУПФ України в Херсонській області надіслало державному виконавцю лист про надання інформації по ВП №73933590, в якому зазначено, що на виконання П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року Головним управлінням 04.12.2023 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56%, виходячи з розміру суддівської винагороди 184976 грн з 01.01.2021 року. Сума боргу за період з 01.01.2021 року по 26.04.2022 року становить 886 355,63 грн та ця сума обліковується за №843894 в реєстрі судових рішень, виплата яких здійснюється за кошти Державного бюджету України. (т.1 а.с. 177-181).

Також у вказаному листі зазначено, що ГУПФ України в Херсонській області П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року та просило виконавця закрити виконавче провадження, як фактично виконане.

Отже, матеріали справи містять докази, що відповідач з 27.04.2022 року самостійно зменшив розмір довічного грошового утримання судді та вважає такі свої дії належним виконанням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів з листа відповідача від 13.02.2024 року №1251-806/К-02/8-2100/24 встановила, що ГУ ПФУ в Херсонській області з 27.04.2022 року зменшило розмір довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на набрання законної сили рішенням суду у справі №540/5081/21 (т.1 а.с.161-162).

Дослідивши рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022 року у справі №540/5081/21, колегія суддів констатує, що у межах вказаної справи судами не досліджувалось питання відсоткового розміру довічного грошового утримання ОСОБА_1 , а встановлювалось виключно право особи на перерахунок довічного грошового утримання.

За таких обставин, ГУ ПФУ в Херсонській області не мало правових підстав використовувати рішення суду у справі №540/5081/21 для визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Більш того, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі №420/6750/23 прийнята пізніше постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022 року у справі №540/5081/21, тому має темпоральну перевагу.

Також суд вбачає, що дії позивача та державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №73933590 направлені на примусове виконання рішення не дають результатів, оскільки відповідач не виконує рішення суду належним чином.

Судовою колегією встановлено, що наразі ГУ ПФУ в Херсонській області протиправно не виконує постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі №420/6750/23, оскільки не здійснює нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56 %, виходячи з розміру суддівської винагороди у 184976 грн з 27 квітня 2022 року.

За приписами ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З викладеного слідує, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити постанову в порядку ст.249 КАС України та направити її до Пенсійного фонду України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які вчинили дії, що призвели до невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 420/6750/23, з зобов`язанням протягом місяця повідомити суд про виконання постанови.

В той же час, на переконання колегії суддів, вчинення вище наведених дій має спонукати відповідача до виконання рішення суду, тому наразі відсутні підстави для інформування правоохоронних органів для реагування на дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови як окремої ухвали.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, після їх перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 249, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 382, 383 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року скасувати та прийняти постанову в порядку статті 249 КАС України.

Визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що призвели до невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 420/6750/23.

Довести до відома Пенсійного фонду України зазначену постанову як окрему ухвалу для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, які вчинили дії, що призвели до невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року у справі № 420/6750/23.

Про наслідки розгляду цієї постанови повідомити П`ятий апеляційний адміністративний суд у місячний строк.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко