Справа № 600/6918/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6918/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи ОСОБА_1 творчу діяльність як члена Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України період з 01.06.1992 року по 01.06.2003 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 творчу діяльність як члена Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України період з 01.06.1992 року по 01.06.2003 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.06.1992 р. по 01.06.2003 р. у Чернівецькій обласній організації спілки художників України.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи позивача відсутня інформація про сплату внесків, то наразі немає підстав для зарахування періоду з 02.06.1994 р. по 30.06.2003 р. При цьому вказано, що період роботи з 07.01.1985 р. по 01.06.1994 р. зараховано до стажу роботи.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком.

22.06.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування до стажу роботи творчої діяльності, як члена Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України у період з 1992 року по червень 2003 року.

06.07.2023 року відповідач надав відповідь на звернення, відповідно до змісту якого вказував, що до страхового стажу позивача зараховано періоди робот в Чернівецьких художньо-виробничих майстернях з 07.01.1985 по 01.06.1994 р. Водночас підстав для зарахування до стажу роботи з 02.06.1994 р. по 30.06.2003 р. немає, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України за період творчої діяльності з червня 1992 року по червень 2003 року.

Зазначено, що розрахунок пенсії проводиться виходячи зі страхового стажу тривалістю 27 років 11 місяців 7 днів (врахованого по 31.12.2021 р.).

Судом також досліджено накази, довідки, договори, угоди, які надані Чернівецькою обласною організацією Національної спілки художників України.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом Про пенсійне забезпечення.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

При збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами "а" - "ж" цієї статті і статтями 57-61 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Так, у відповідності до пункту "в" ст. 3 "Про пенсійне забезпечення" право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом члени творчих спілок, а також інші творчі працівники, які не є членами таких спілок, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення закріплене у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Постанова № 637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, до моменту впровадження системи персоніфікованого обліку страховий стаж розраховується на підставі даних трудової книжки. І лише в разі відсутності останньої або незбереженості даних у ній трудовий стаж підтверджується іншими документами, якими, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи.

Як зазначалось судом в матеріалах справи наявні довідки, договори, угоди, зокрема : довідка від 21.07.2021 р. Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України видана на ім`я позивача в тому, що ним були сплачені членські внески з 1992 (з моменту вступу в Чернівецьку обласну організацію Національної спілки художників України) по 2021 р.. Заборгованість по членських внесках відсутня; копія наказу №26 Художнього фонду Чернівецької організації спілки художників України від 01 червня 1994 року; копія довідки Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України від 21.03.2000 та її переклад на англійську; копія договору №812/96 від 08.12.1996 р.; копія квитанції від 29.04.1997 р.; копія накладної №2 від 06.02.1997 р.; копія накладної №3 від 14.02.1997 р.; копія накладної від 08.05.1997 р.; копія довіреності від 12.05.1997 р.; копія накладної №4 від 25.03.1997 р.; копія довіреності від 26.03.1997р.; копія квитанції від 26.03.1997 р.; копія накладної №1 від 03.02.1997 р.; копія довіреності від 14.02.1997 р.; копія угоди №К-751 від 20.05.1999 р.; копія акту прийому передачі 1999 р.; копія додатку №1 до угоди №К-751 від 20.05.1999 р.; копія угоди №01-03/099-06 від 03.06.1999р.; копія угоди №0112/99/1 від 01.12.1999 р.; копія угоди №40 від 02.03.2000 р.; копія договору від 03.05.2000 р.; копія прийомного акту; копія угоди від 03.01.2001 р.; копія угоди від 10.01.2001 р.; копія угоди від 15.01.2001 р.; копія прибутково-видаткової накладної; копія прибутково-видаткової накладної від 05.11.2001 р.; копія прибутково-видаткової накладної від 25.10.2001 р.; копія угоди від 17.07.2001 р.; копія угоди від 02.07.2001 р.; копія угоди від 10.07.2001 р.; копія угоди від 04.10.2001 р.; копія угоди №1 від 19.08.2002 р.; копія договору купівлі-продажу від 17.12.2002р.; копія угоди №4 від 31.05.2002 р.; копія квитанції від 30.08.2002 р.; копія видаткового касового ордера №16 від 02.09.2002 р.; копія квитанції від 21.08.2002 р.; копія платіжного доручення №1 від 02.09.2002 р.; копія платіжного доручення №1 від 24.07.2002 р.; копія видаткового касового ордера №1 від 24.07.2002р.; копія квитанції від 19.07.2002 р.; копія квитанції від 13.06.2002 р.; копія квитанції від 05.07.2002 р.; копія квитанції від 31.05.2002 р.; копія видаткового касового ордеру № 01 від 22.08.2001 р.; копія квитанції від 21.08.2001 р.; копія видаткового касового ордера № 01 від 20.07.2001 р.; копія платіжного доручення №1 від 20.07.2001 р.; копія квитанції від 16.07.2001 р.; копія квитанції від 11.07.2001 р.; копія квитанції від 01.11.2001 р.; копія посвідчення № 497; копія посвідчення серії НОМЕР_1 ; копія посвідчення №538;

Згідно трудової книжки позивача, Холоменюк з 07.01.1985 включений в склад творчих художників живописниго-муніципального участку по творчим договорам. З 01.06.1994 р. переведений в склад групи проектантів оформительської дільниці художником декоратором (дизайнером) по проектуванню інтер`єрів устаткування по творчих договорах.

Суд вважає необґрунтованим незарахування відповідача періоду роботи з 01.06.1994 р. по 01.06.2003 року, оскільки, як вже зазначено судом, позивачем додано довідки, договори, угоди, як підтверджують трудову діяльність ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 2.4, 2.6, 2.8, 2.9 Інструкції № 58 усi записи в трудовiй книжцi про прийняття на роботу, переведення на iншу постiйну роботу або звiльнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом пiсля видання наказу (розпорядження), але не пiзнiше тижневого строку, а в разi звiльнення у день звiльнення i повиннi точно вiдповiдати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число i мiсяць двозначними). Наприклад, якщо робiтник або службовець прийнятий на роботу 5 сiчня 1993 року, у графi 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фiолетового кольорiв, i завiряються печаткою запис про звiльнення, а також вiдомостi про нагородження та заохочення.

Згідно із пунктом 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

За змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство - роботодавець.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не зарахування періоду роботи позивача з 01.06.1994 року по 01.06.2003 року, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, є необґрунтованим, оскільки позивач не може нести відповідальність за такі дії роботодавця.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що недоліки оформлення трудової книжки відповідачем виявлені вірно, але вони не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у визначенні загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до виноску, що позовні вимоги в період зарахування з 01.06.1994 року по 01.06.2003 року є законними та обґрунтованими.

Водночас не підлягає зарахуванню період з 01.06.1992 по 01.06.1994, оскільки, як встановлено матеріалами справи, вказаний період зараховано д трудового стажу позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи ОСОБА_1 творчу діяльність як члена Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України період з 01.06.1994 року по 01.06.2003 року.

3. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 творчу діяльність як члена Чернівецької обласної організації Національної спілки художників України період з 01.06.1994 року по 01.06.2003 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич