Справа № 160/1072/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2024 рокуСправа №160/1072/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті військовослужбовцю Збройних сил України ОСОБА_1 коштів додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 30.09.2022 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату військовослужбовцю Збройних сил України ОСОБА_1 коштів додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 30.09.2022 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024р. прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що у довідках згідно додатку №1 та №2 окремого доручення №912/з/29 від 23.06.22 року у підставах обов`язково повинні зазначатися бойові накази (бойове розпорядження) за відповідні періоди, журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира підрозділу (групи). Надані позивачем довідки не є належними доказами безпосередньої участі позивача у бойових діях. У зв`язку з цим, вважає, що у військової частини відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Також зазначає, що прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2002 N 248/1298 та розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку №260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою №168. Надані ним довідки видавалися з червня 2022 року, тобто відповідно до окремого доручення №912/з/29 та містять терміни безпосередньої участі у бойових діях, посилання на накази та рапорти командирів, як це передбачено додатком №2 окремого доручення №912/з/29.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ветераном війни та учасником бойових дій у відповідності до Посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 виданого 25 травня 2021 року, з 21.11.2018 по 15.11.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та з 17.11.2022р. по день подання позову проходить службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 .
Відповідно до довідок виданих військовою частиною НОМЕР_5 -ІІ від 01.06.2022 року №2022/окп/38/1357, №2022/окп/38/1377, №2022/окп/38/1358; від 11.11.2022 року №2022/окп/38/1571, №2022/окп/38/1572 від 11.11.2022 року, встановлено, що позивач, який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).
У довідці Військової частини НОМЕР_1 №1229 від 03.04.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 в період з 21.01.2022 по 31.07.2022 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а саме у м. Вугледар та м. Покровськ Донецької області, копія вказаної довідки, а також витяги із наказів командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 02.02.2022 №29 (прибуття в район) та командира оперативно-тактичного угрупування «Донецьк» від 30.07.2022 №39 (вибуття з району, наявні в матеріалах справи.
З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2022 року о 15год. позивачем отримана травма: Закрита травма грудної клітки. Закритий перелом середньої третини тіла грудини. Забій обох легень. ЗЧМТ. Осаднення м`яких тканин волосистої частини голови. Забій м`яких тканин правого надпліччя. Забій та осаднення верхніх кінцівок та правої п`яткової ділянки, у зв`язку з чим, була надана первинна медична допомога о 16.год. 04.07.2022р., що підтверджується Первинною медичною карткою №66 ВМГ від 04.07.2022р., копія якої наявна в матеріалах справи.
На заяву ОСОБА_1 №222 від 20.04.2023р. щодо виплати додаткової винагороди, Військова частина НОМЕР_1 листом №1874 від 20.05.2023р. повідомила, що питання виплати додаткової ви нагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в якому зазначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) здійснюється на підставі;
- бойового наказу (бойового розпорядження);
- журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому відряджені військовослужбовці підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Надана довідка від 03.04.2023 №1229 не відповідає вимогам встановленим рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.
Крім того, у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави щодо виплати додаткової винагороди у зв`язку з травмуванням.
Також, Військова частина НОМЕР_1 листом №4508 від 16.12.2023р. на заяву ОСОБА_1 надала копії довідок про його, зокрема, безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) від 01.06.2022 №2022/окп/38/1357, від 01.06.2022 №2022/окп/38/1358, від 01.06.2022 №2022/окп/38/1377, від 11.11.2022 №2022/окп/38/1571, від 11.11.2022 №2022/окп/38/1572. Крім того, у вказаному листі зазначено, що видані на підставі розпоряджень з логістичного забезпечення (бойових), що суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168. Крім того:
- у довідці від 11.11.2022 №2022/окп/38/1571 зазначений період участі з 01 липня по 31 липня, тоді як розпорядження з логістичного забезпечення (бойове) оперативно-тактичного угруповання «Схід», яке зазначено підставою видачі довідки, видане 12 липня 2022 року, тобто після часу початку періоду безпосередньої участі;
- у довідці від 11.11.2022 №2022/окп/38/1572 зазначений період участі з 01 червня по 30 червня, тоді як розпорядження з логістичного забезпечення (бойове) оперативно-тактичного угруповання «Схід», яке зазначено підставою видачі довідки, видане 12 липня 2022 року, тобто після часу початку періоду безпосередньої участі.
У зв`язку з цим, у військової частини НОМЕР_1 відсутні законі підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць.
На підтвердження неналежної виплати додаткової винагороди, позивачем надані скріншоти із свого особистого електронного кабінету Приватбанку.
Не погоджуючись з сумою виплаченої додаткової винагороди за вказані періоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває до теперішнього часу.
Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Суд зазначає, що відповідно до довідок виданих військовою частиною НОМЕР_5 -ІІ від 01.06.2022 року №2022/окп/38/1357, №2022/окп/38/1377, №2022/окп/38/1358; від 11.11.2022 року №2022/окп/38/1571, №2022/окп/38/1572 від 11.11.2022 року, встановлено, що позивач, який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в періоди: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з 01.06.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 13.07.2022.
Так, суд акцентує увагу, що в період виникнення спірних правовідносини, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України N 248/1298 від 25.03.2022 абзацом 3 пункту 3 якого встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
1. Бойовий наказ (бойове розпорядження);
2. Журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
3. Рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно-підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Відповідно до пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України N 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення N 912/з/29, яке почало діяти з 01.06.2022) застосовувався такий порядок та умови виплати додаткової винагороди:
"1. Під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях... слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;".
Пунктом 3 окремого доручення №912/з/29 встановлено, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій;
рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Абзац 1-3 пункту 4 окремого доручення №912/з/29 доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку N 2 до цього доручення.
У підставах надання довідок про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира підрозділу.
У п. 13 окремого доручення N 912/з/29 зазначено, що вважати такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України (…) серед яких і 248/1298 від 25.03.2022 (...).
Згідно п. 14 встановлено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022.
Суд зазначає, що прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2002 N 248/1298 та розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку N 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою N 168.
Судом досліджено всі надані довідки та встановлено, що вони видавалися з червня 2022 року, тобто відповідно до Окремого доручення №912/з/29 та містять терміни безпосередньої участі у бойових діях, посилання на накази та рапорти командирів, як це передбачено додатком №2 Окремого доручення №912/з/29.
Суд звертає увагу, що зазначені довідки видані відповідно до вимог Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 та відповідають формі додатку №1 Окремого доручення. Крім цього, у підставах про видання цих довідок зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 цього Доручення.
У відзиві Військовою частиною НОМЕР_1 не заперечуються та не спростовуються вказані обставини.
Дослідивши наведені вище обставини справи та письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд вважає, що позивачу за період з 24.02.2022 по 13.07.2022 (день отримання) додаткова винагорода, яка визначена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 виплачувалась не в повному обсязі.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 24.02.2022 року по 13.07.2022 року, а отже, у відповідача були відсутні правові підстави щодо бездіяльності стосовно ненарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн за забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24.02.2022 року по 13.07.2022 року, оскільки вказані довідки відповідають формі, наведеній в додатку № 2 до Окремого доручення N 912/з/29.
Суд критично оцінює посилання відповідача про те, що у довідці від 11.11.2022 №2022/окп/38/1571 у зазначений період безпосередньої участі у бойових діях з 01 липня по 13 липня 2022 позивач перебував на лікуванні після отриманої травми 04.07.2022, що унеможливлює виконання ним спеціальних завдань, оскільки на стаціонарному лікуванні в Обласному клінічному шпиталі ветеранів війни Кіровоградської обласної ради позивач перебував саме з 18.07.2022р., що підтверджується Довідкою КНП «ОКГВВКОР» №2589 від 01.08.2022р.
Необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, підстави вважати наведені у вказаних Довідках відомості недостовірними відсутні, відповідачем належних та допустимих доказів протилежного не надано.
Відповідно, суд також не приймає до уваги посилання відповідача про те, що видача вказаних вище довідок здійснюється на підставі бойового наказу (бойового розпорядження), а не розпорядження з логістичного забезпечення, оскільки справжність або інших зауважень зазначені розпорядження з логістичного забезпечення з боку відповідача відсутні, а такі довідки є належним документальним підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, та вказане не може позбавляти військовослужбовця, який залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, додаткової винагороди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в часті визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 року по 13.07.2022 року в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, обґрунтовані, належним чином підтверджені, відповідно підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині виплати додаткової винагороди за період лікування ОСОБА_1 з 14.07.2022 по 30.09.2022, суд зазначає наступне.
Порядок та умови виплати винагороди, передбаченої постановою № 168, військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою № 248/1298 від 25.03.2022.
В подальшому, 23.06.2022 Міністром оборони України з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 прийнято рішення № 912/з/29 (далі по тексту - Рішення № 912/з/29).
Згідно з абзацами 3,4 пункту 3 Рішення № 912/з/29 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
У пунктах 10, 11 Розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» вищевказаного Порядку визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З указаного вбачається, що особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (безвідносно наявності отримання тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії), а умовою для такої виплати є поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, тобто саме наявність Довідки про обставини поранення.
Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог щодо наявності права на додатку винагороду під час перебування на лікуванні та відпустці не надано довідку про обставини поранення, більш того, про складання та наявність такої позивачем не зазначається.
Таким чиним, надані позивачем виписки, довідки ВЛК тощо можуть бути доказами на підтвердження перебування позивача на лікуванні та діагнози хворого, вказані документи не можуть слугувати умовою для виплати такої винагороди, яка є виключною, а саме наявність Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за встановленою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 формою.
Суд не надає правову оцінку поясненням сторін щодо проведеного службового розслідування по вказаній події, оскільки, зазначене не є предметом спірних правовідносин, жодних доказів на підтвердження проведення такого, ні позивачем, ні відповідачем не надано, та в разі не погодження позивачем з таким розслідуванням, останній не позбавлений права у визначений Законом порядок, в т.ч. в судовому, здійснити захист своїх прав.
Таким чином, підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 14.07.2022 по 30.09.2022 відсутні, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 13.07.2022 із розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 13.07.2022 із розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова