Справа № 733/532/24
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/19/24
Єдиний унікальний №733/532/24
Рішення

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Ткаченко В.М. та

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказала, що постановою серії ЕНА № 1585531 від 04 березня 2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, з чим вона не згодна, оскільки поліцейським не надано доказів того, що вона не витримала відстань у 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини або пішохідного переходу, як того вимагає п.15.9 «ґ» ПДР України. На її вимогу поліцейським не було надано докази, з яких можна було б встановити подію вчинення правопорушення та її вину. Крім того, в порушення ст. 276 КУпАП поліцейським було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його скоєння, а не за місцем його скоєння, тобто за фактичним місцезнаходженням Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області. З урахуванням викладеного позивачка просить визнати протиправною та скасувати вказану вище постанову, яка була винесена без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Ухвалою судді від 15 березня 2024 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13); за клопотанням представника відповідача (а.с. 16-17), останньому ухвалою суду від 26 березня 2024 року було продовжено строк для подачі відзиву (а.с. 23).

Відповідно до відзиву, поданого 04 квітня 2024 року представником відповідача (а.с. 28-32), останній просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 з посиланням на те, що 04 березня 2024 року інспектором ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1585531. При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_2 працівником поліції було дотримано вимоги чинного законодавства, оскільки позивачка дійсно порушила Правила дорожнього руху, що підтверджується належними доказами, а саме відео, при цьому згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема і ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, який письмово у відзиві просив справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Судом установлено, що інспектором ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Рибалко А.А. 04 березня 2024 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1585531, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн (а.с. 9).

У даній постанові зазначено, що 04 березня 2024 року о 17-58 годині у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT KANGOO» НОМЕР_1 здійснила зупинку, стоянку транспортного засобу ближче 10 м від перехрестя та пішохідного переходу, чим порушила п. 15.9 (ґ) ПДР.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР України передбачає, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (П. 34, 35 постанови Верховного Суду у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із переглянутого відео вбачається, що автомобіль позивачки RENAULT KANGOO» СВ 0736 ЕО стоїть майже на перехресті та пішохідному переході. Позивачка носить до автомобіля та складає в нього речі. Працівник поліції повідомив останній про те, що на неї складено постанову за ст. 122 ч. 1 КУпАП, яка підписала її, при цьому не заперечувала факту вчинення нею адміністративного правопорушення, будь-яких претензій не висловлювала.

Суд вважає належним та допустимим доказом відео порушення позивачкою правил дорожнього руху та відхиляє доводи представника позивачки про те, що працівником поліції не було вжито необхідних заходів, за допомогою яких можна було б встановити, на якій відстані було припарковано автомобіль та чи дійсно не було дотримано відстань 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини та пішохідного переходу, оскільки з самого відео візуально вбачається, що ця відстань менша ніж 10 м.

Не заслуговують на увагу і доводи представника позивача про те, що поліцейським в порушення ст. 276 КУпАП було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його скоєння, а не за місцем його скоєння, тобто за фактичним місцезнаходженням Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що постанови по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення, яким є саме безпосереднє місце виявлення порушення, а не місце розташування органу, який має право розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги наведене вище, суд вважає, що вчинення позивачкою порушення п.15.9 «ґ» ПДР України знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачкою постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування постанови серії ЕНА № 1585531 від 04.03.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 77, 242, 243, 244, 245, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце розташування: пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне судове рішення складено 09 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик