Справа № 120/15328/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

08 квітня 2024 р. Справа № 120/15328/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 05.12.1999 №8, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 27.07.2023 відповідно до довідки про заробітну плату від 05.12.1999 №8, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

Ухвалою від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відзив на позов відповідач не подав, натомість 02.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 6-місячного строку звернення до суду.

Ухвалою від 12.02.2024 в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про залишення позову без розгляду відмовлено.

Ухвалою від 12.02.2024 витребувано у ОСОБА_1 оригінал довідки № 8 про заробітну плату від 05.12.1999, видану військовою частиною НОМЕР_1 , а у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області: заяву про перерахунок пенсії від 27.07.2023 з усіма доданими до неї матеріалами, лист управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління в Житомирській області щодо перевірки довідки № 8 виданої військовою частиною НОМЕР_1 та усі інші докази, що слугували підставою для відмови у перерахунку пенсії.

02.04.2024 від відповідача надійшли матеріали на виконання вимоги ухвали суду від 12.02.2024.

Інших заяв по суті спору не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 25.05.1999 отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю І групи, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням даних про стаж.

Відповідно до довідки № 8 від 05.12.1999, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 1994 по 1998 отримувала заробітну плату. Дана довідки видана в тому, що її заробіток, який враховується при обчисленні пенсії складав з 1994 по 1998 - 9925 грн.

Як зазначив відповідач, для призначення пенсії позивачем надавалась довідка про заробітну плату № 8 від 05.12.1999 за період з 01.01.1994 по 31.12.1998, яка була врахована для розрахунку пенсії з 25.05.1999.

При цьому, відповідач вказав, що під час проведення інвентаризації пенсійних справ було виявлено невідповідність довідки про заробітну плату, відповідно до вимог Кабінету Міністрів України №1002 від 26.08.1996 (гривня перераховується у співвідношенні 1 гривня дорівнює 100000 карбованців), тому з 01.05.2020 розрахунок заробітної плати було обчислено без врахування сум вище зазначеної довідки.

27.07.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №8 від 05.12.1999, однак відповідач листом від 21.08.2023 відмовив у здійсненні такого перерахунку з підстав того, що під час проведення інвентаризації пенсійних справ було! виявлено невідповідність довідки про заробітну плату, відповідно до вимога Кабінету Міністрів України №1002 від 26.08.1996 (гривня перераховується у співвідношенні 1 гривня дорівнює 100000 карбованців), тому з 01,05.2020 розрахунок заробітної плати було обчислено без врахування сум вище зазначеної довідки.

Також відповідач вказав, що Головним управлінням було направлено запит № 0200-0305-9/3534 від 07.02.2020 до управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління в Житомирській області щодо перевірки довідки № 8, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , на що отримано відповідь за № 0600-0901-9/4210 від 28.02.2020, що здійснити перевірку довідки, яка видана Військовою частиною НОМЕР_2 не можливо, оскільки за даними ЄДР Військова частина НОМЕР_3 , є правонаступником в/ч НОМЕР_1 знята з обліку з 30.03.2017.

Додатково повідомили позивача, що Головним управлінням було здійснено запит №0200-0306-8/86389 від 17.11.2022 до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, на який отримано відповідь № 249/5 від 19.01.2023 про те, що в роздавальних відомостях на виплату заробітної плати робітникам і службовцям за період з жовтня 1992 по грудень 1998 ОСОБА_1 не значиться, особова картка відсутня.

Таким чином, на думку відповідача пенсія призначена та виплачується у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003(далі - Закон №1058-IV).

У частині першій статті 40 Закону №1058 законодавець встановлює, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-ІV документи про призначення

(перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Абзац другий підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи па здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлений документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів:

сканує документи, на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу 11 цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру, скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Дана норма передбачає можливість, на стадії розгляду поданих документів, усунути всі суперечності та позбавити неодноразового звернення фізичної особи до пенсійного органу для призначення пенсії.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач самостійно вказав, що довідка №8 від 05.12.1999 надавалась позивачем при зверненні до пенсійного органу при призначенні пенсії, і остання була врахована пенсійним органом.

Тобто, відповідачем надавалась оцінка вищевказаній довідці та відомостям відображених в ній, у зв`язку з чим позивачу було призначено пенсію в 1999 з урахуванням відомостей про заробітну плату, відображену в ній.

Підпунктом "в" пункту 7 Порядку № 22-1 визначено, що заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

З аналізу вищевказаних норм слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 року у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 року у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 року у справі №539/2726/16-а та від 05.03.2020 року у справі №539/3234/16-а.

Суд звертає увагу, що в обіг в Україні гривня, як національна валюта, ввійшла згідно з Указом Президента України «Про грошову реформу в Україні» від 25 серпня 1996. Грошова реформа в Україні проводилася 2-16 вересня 1996 року, і з того часу гривня є грошовою одиницею України.

Так, відповідно до довідки №8 від 05.12.1999, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 1994 по 1998 отримувала заробітну плату. Дана довідки видана в тому, що її заробіток, який враховується при обчисленні пенсії складав з 1994 по 1998 - 9925 грн., тому твердження відповідача, що в такій довідці не зазначено грошову одиницю не відповідають дійсності та оцінюються судом критично.

Згідно з пунктом 1 статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Вказаний правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 23.07.2019 у справі №617/927/17, що враховується судом, відповідно до частини 5статті 242 КАС України.

При цьому, суд також зазначає, що зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску, як і обов`язок по його нарахуванню покладено, саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за ненарахування страхового внеску несе роботодавець. Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірний період, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не сплачені страхові внески.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.08.2022 по справі №560/4616/20, що враховується судом, відповідно до частини 5статті 242 КАС України.

Щодо доводів відповідача про те, що Головним управлінням було здійснено запит №0200-0306-8/86389 від 17.11.2022 до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, на який отримано відповідь №249/5 від 19.01.2023 про те, що в роздавальних відомостях на виплату заробітної плати робітникам і службовцям за період з жовтня 1992 по грудень 1998 ОСОБА_1 не значиться; особова картка відсутня, то суд оцінює такі критично.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії".

Вказана позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі №127/8001/17.

Довідка про заробіток ОСОБА_1 № 8 від 05.12.1999, яка була надана позивачем при зверненні за призначенням пенсії, є дійсною та містить всю необхідну інформацію та відсутні відомості про їх скасування уповноваженими органами або визнання нечинними (недійсними).

Будь-яких доказів на невідповідність поданої позивачем довідки чинному законодавству або її недостовірності відповідач не навів.

Тому, суд вважає безпідставними покликання відповідача про те, що довідка про заробіток не підтверджена первинними розрахунково-платіжні відомостями.

Посилання відповідача на неможливість врахування довідки №8 від 05.12.1999 в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі, оскільки військова частина НОМЕР_3 , яка є правонаступником військової частини НОМЕР_1 знята з обліку з 30.03.2017 є безпідставним і висновки суду не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містить відомості про розмір виплачуваної заробітної плати, яка вказана в тому числі в гривнях, містить всі необхідні реквізити, дату, печатку, підписи відповідальних осіб, військова частина, яка видала позивачу на той час вказану довіку була діючою, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 05.12.1999 №8 виданою Військовою частиною НОМЕР_1 та як наслідок належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 27.07.2023, з урахуванням довідки про заробітну плату від 05.12.1999 №8 виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 05.12.1999 № 8 виданою Військовою частиною НОМЕР_1

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 27.07.2023, з урахуванням довідки про заробітну плату від 05.12.1999 № 8, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар