Справа № 460/28413/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2024 року м. Рівне №460/28413/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача 2 від 05.12.2023 №18471/03-16 «Про відмову в перерахунку» у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області перевести на інший вид пенсії та призначити виплату пенсії по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» з дати звернення (01 грудня 2023 року), з визначенням пенсії у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати (17491,15 грн) працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до наданих із заявою від 01 грудня 2023 року довідок, виданих 30.11.2023 року № 1088 та № 1089 Бабинською сільською радою Рівненського району Рівненської області (правонаступник Горбаківської сільської ради), за останнім місцем моєї роботи секретаря Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області), про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 р. №1-3.

Заяви по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з листопада 2002 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), а до того (з 14.11.2002) отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723(далі- Закон № 3723). 01 грудня 2023 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII). Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.12.2023 №18471/03-16 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки Закон №889-VIII такого перерахунку не передбачає. Позивач не погоджується із таким рішенням та вказує, що має право на призначення пенсії, враховуючи вік, стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців та страховий стаж. На підставі наведеного, позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подали відзиви на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що оскільки згідно із записами трудової книжки, станом на 01.05.2016 (на день набрання чинності Законом №889) позивач не перебувала на посаді державної служби, то необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, для призначення пенсії відповідно до Закону №889, повинен становити не менше 20 років. Зауважив, що робота в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки за цією посадою встановлено ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, а не державного службовця. Крім того, позивач вже отримувала пенсію відповідно до Закону №3723, тому у неї відсутнє право на пенсію відповідно до Закону №889. Отже, враховуючи наведене, підстави для зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування та переведення позивача на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу» відсутні.

Ухвалою суду від 26.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.11.2002 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а з 01.03.2022 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

01.12.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, зазначену заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого від 05.12.2023 №18471/03-16 позивачу відмовлено у переході на інший вид пенсії.

Вказане рішення мотивоване тим, що згідно із наявними документами в електронній пенсійній справі проведено аналіз щодо поновлення раніше призначеної пенсії обчисленої на умовах Закону України «Про державну службу» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168. В результаті встановлено, що поновлення пенсії є недоцільним, оскільки обчислений розмір пенсії після перерахунку становить менше ніж одержує заявниця.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася до суду.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу свого рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Пунктом 8 розділу ХІ Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок № 283 (вказаний правовий висновок відображено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 735/939/17).

За змістом пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

За приписами пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до статті 3 Закону №2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Так, записами у трудовій книжці серії від 23.05.1968 б/н підтверджується, що позивач працювала:

27.06.1970 обрана сесією секретарем виконкому Дорогобужської сільської ради депутатів трудящих;

з 15.09.1972 у зв`язку з збільшенням сільських рад обрана секретарем Горбаківської сільської ради депутатів трудящих;

з 22.03.1990 обрана першою сесією двадцять першого скликання заступником голови Горбаківської сільської ради народних депутатів;

з 22.07.1994 обрана першою сесією двадцять другого скликання секретарем виконкому Горбаківської сільської ради народних депутатів;

з 15.04.1998 обрана першою сесією двадцять третього скликання секретарем Горбаківської сільської ради;

11.04.2002 обрана першою сесією третього скликання секретарем Горбаківської сільської ради;

25.04.2006 звільнена з посади секретаря Горбаківської сільської ради у зв`язку із закінченням строку повноважень.

За змістом частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області не було фактичних та правових підстав для не зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а у позивача наявні умови, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ (а саме, досягнення віку зараз позивачу 76 років, наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу), для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Суд відхиляє доводи відповідача ГУ ПФУ у Рівненській області про те, що станом на 01.05.2016 позивач не обіймав посади державної служби, у зв`язку із чим відсутні підстави для переходу на пенсію за Законом № 889-VIII, оскільки пунктом 12 розділу ХІ Закону №889-VIII передбачено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, але за умови наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Крім цього, відповідачі зазначають, що позивачу раніше була призначена пенсія відповідно до Закону 3723-XII, тому він не має права на нове призначення (переведення), з огляду на положення пункту 3 Порядку № 622, відповідно до якого право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом № 889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону 3723-XII, мають чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що Закон № 889-VIII не пов`язує нарахування пенсії за віком з отриманням раніше пенсії за Законом № 3723-ХІІ, та право на пенсію одержують зазначені в пунктах 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII громадяни, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік.

Відповідно, Порядок №622 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі пункту 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, а тому має відповідати положенням вказаного закону, а не суперечити йому, на виконання якого він прийнятий, та встановлювати обмеження для реалізації права, гарантованого відповідним законом.

До того ж, Порядок №622 встановлює додаткову умову для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, а саме: якщо до набрання чинності Законом №889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-XII. У той же час, ні Закон №3723-XII, ні Закон №889-VIII такої умови не містять.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії.

Наведеними вище правовим нормами передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії на інший, крім того, позивачу вже призначалася пенсія по віку відповідно до Закону №3723-XII, з якої з 2016 року його переведено на пенсію по віку відповідно до Закону №1058-IV.

Суд вважає безпідставним покликання відповідача на положення пункту 4-7 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (застосовується з 01 жовтня 2017 року), яким установлено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію нормами законів України, зокрема Про державну службу, із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Отже, наведена норма стосується автоматичного переведення пенсій, призначених за Законом №3723-ХІІ, на умови Закону №1058-IV та можливість повернення назад на пенсію державного службовця, у встановленому раніше розмірі.

Поряд з тим відповідно до пункту 13 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України, зокрема, «Про державну службу», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

Отже, законодавець передбачив пенсіонеру можливість вибору перейти на пенсію на інших підставах або поновити пенсію держслужбовця у попередньому розмірі, що визначається бажанням останнього.

Позивач, подаючи заяву від 01 грудня 2023 року, не просила повернути її на пенсію за Законом №3723-ХІІ у попередньому розмірі, яку вона отримувала до переведення її на пенсію за нормами Закону №1058-IV, а просила перевести її на пенсію за Законом №889-VІІІ (тобто, із застосуванням умов, визначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у наданих довідках.

На час призначення позивачу пенсії за віком за нормами Закону №3723-ХІІ (станом на листопад 2002 року) стаття 37 передбачала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Поряд з тим відповідно до чинної редакції статті 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від заробітної плати, з якої сплачено страхові внески - якщо перед зверненням за пенсією особа працювала, або у тому ж відсотковому розмірі від заробітної плати працюючого державного службовця - якщо на час звернення за пенсією особа не є державним службовцем.

У цьому разі не йде мова про перерахунок пенсії на підставі нової довідки у зв`язку із збільшенням заробітної плати працюючих державних службовців, як помилково вважає відповідач 1, а позивач, надавши довідки від 30 листопада 2023 року №1088 та №1089, висловила бажання на встановлення їй пенсії державного службовця у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідках (на час звернення позивач не є державним службовцем).

При вирішенні спору суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, відповідно до якої оскільки позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень статті 37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках.

З огляду на ту обставину, що на момент звернення із заявою від 01 грудня 2023 року позивач не є державним службовцем, то пенсія їй має обчислюватися з розміру 60 відсотків від заробітку працюючого на відповідній посаді державного службовця.

До заяви від 01 грудня 2023 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII позивач додала видані Бабинською сільською радою Рівненської області довідку №1088 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.11.2023 та довідку №1089 про складові заробітної плати станом на жовтень 2023 року для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами; далі Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням, яке було прийняте ГУ ПФУ в Миколаївській області відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, за принципом екстериторіальності.

Отже, зважаючи на те, що рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.12.2023 №18471/03-16 позивачу безпідставно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, тому на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

На думку суду, оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ в Рівненській області.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.12.2023 №18471/03-16 з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність обґрунтованих заперечень відповідачів щодо врахування довідок, виданих 30.11.2023 №1088 та №1089 Бабинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб зобов`язання відповідача - ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, з 01.12.2023 (часу звернення з відповідною заявою), з врахуванням до загального стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування, а також з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих 30.11.2023 №1088 та №1089 Бабинською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп, сплачена відповідно до квитанції від 18.12.2023, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 05.12.2023 №18471/03-16 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII з 01 грудня 2023 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 30.11.2023 №1088 та №1089, виданих Бабинською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області суму судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008, ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159)

Суддя К.М. Недашківська