Справа № 560/269/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 рокусправа №560/269/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування довідки,-

в с т а н о в и в:

До Хмельницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) з позовом до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи ( АДРЕСА_2 ) за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Довідку Львівської обласної МСЕК №3 від 03.07.2023 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках стосовно ОСОБА_1 1986 року народження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 липня Львівською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027070, якою встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках - 25% по причині втрати працездатності: поранення, пов`язане з захистом Батьківщини. Вважає, що відповідач не дотримався вимог законодавства при експертному обстеженні в органі медико-соціальної експертизи, тому є підстави для проведення повторного огляду ОСОБА_1 медико-соціальною експертною комісією Львівської обласної МСЕК.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Шечука О.П.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 справу №560/269/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправною та скасування довідки передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

30.01.2024 року вище вказана справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, таку справу передано для розгляду судді Львівського окружного адміністративного суду Кухар Н.А.

Ухвалою судді від 31 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Вище вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було вручено представнику відповідача 12.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №987.

Станом на дату винесення судом рішення відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову від відповідача не надходило.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи Військової частини НОМЕР_1 , надав пояснення щодо предмета позову наступного змісту. Рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Так, позивач у заяві зазначив, що згідно постанови, яка оформлена довідкою ВЛК від 01.05.2023 року № 3969 йому було встановлено діагноз: наслідки МВТ, хірургічних обробок у вигляді зміцнілих шкірних рубців, відсутності І, ІІ пальців правої стопи з незначним порушенням функції правої нижньої кінцівки; деформуючий артроз другої стадії правого колінного суглоба; поширений міжхребцевий остехондроз шийного відділу, множинні протрузії міжхребцевих дисків без порушення функції; гастроезофагеальна рефлюксна хвороба: рефлюкс-езофагіт; хронічний гастрит, фаза нестійкої ремісії.

На підставі довідки ВЛК від 01.05.2023 року № 3969 Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи йому було видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у якій зазначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25 відсотків, причиною втрати професійної працездатності є поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Поряд з цим, до компетенції суду не має відноситися здійснення власної оцінки підставності прийняття відповідачем висновку щодо встановлення позивачеві ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у якій зазначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25 відсотків, оскільки це є дискреційним повноваженням МСЕК, що також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постанові від 30 квітня 2021 року у справі № 160/12235/19, згідно з якими, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

З огляду на наведене, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у якій зазначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25 відсотків є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень МСЕК, суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням № 1317 та Інструкцією № 561. А тому вважаю, що суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 20.11.2020 у справі № 200/14695/19-а, від 17.03.2020 у справі № 270/7133/19, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19.

Як слідує з матеріалів справи, рішення прийнято після проведення необхідних досліджень позивача лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, та за результатами об`єктивного обстеження позивача членами комісії. Поряд з цим, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення МСЕК, а факту порушення відповідачем цієї процедури в межах даної справи, не вбачається.

Таким чином, в діях відповідача відсутні порушення щодо порядку розгляду спірного питання в контексті приписів Інструкції № 561, Положення № 1317, у зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування довідки Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи № 3 від 03.07.2023 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках стосовно ОСОБА_1 1986 року народження.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 15.07.2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Довідкою військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 01.05.2023 року №3963 щодо солдата ОСОБА_1 стверджено: "Захворювання, ТАК пов`язані із проходженням військової служби", а також: "Непридатний до військової служби у високо мобільних десантних військах", обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби у високо мобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №027070, встановлено ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 у відсотках - 25% по причині втрати працездатності: поранення, пов`язане з захистом Батьківщини.

Позивач, не погоджуючись з визначенням ступеня втрати працездатності у 25% відсотках, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення), яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Відповідно до п.4 Положення медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Пунктом 15 Положення визначено, що комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем тимчасового проживання у закладах соціального захисту для бездомних громадян та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Відповідно до п.19 Положення, комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317, також затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі Положення №1317), яке визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії).

Відповідно до п.3 Положення №1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Пунктом 13 Положення №1317 визначено, що ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов`язаних у період проходження ними служби (зборів) встановлюється у відсотках з метою виплати страхових сум за державним обов`язковим особистим страхуванням у день розгляду комісією таких документів: 1) копії свідоцтва про хворобу, виданого за затвердженою Міноборони формою військово-лікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у разі визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця або військовозобов`язаного в період проходження служби (зборів) не придатним за станом здоров`я для подальшого проходження служби (зборів) унаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Ступінь втрати працездатності застрахованого військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється з дня проведення військово-лікарською комісією його огляду, але не пізніше дати звільнення такого військовослужбовця або військовозобов`язаного з військової служби; 2) довідки про придатність військовослужбовця або військовозобов`язаного до військової служби, що видана військово-лікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за затвердженою Міноборони формою, якщо: застрахованого визнано обмежено придатним до військової служби (зборів) або професійної діяльності у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів), але не підлягає звільненню з військової служби (зборів); ступінь втрати працездатності військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється на підставі поданих військово-лікарською комісією документів; застрахованого визнано військово-лікарською комісією придатним до військової служби (зборів) у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів). Ступінь втрати працездатності застрахованого встановлює комісія після закінчення його лікування.

Відповідно до п.24 Положення №1317, рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ, а згідно з п.25 рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Позивач не згідний з рішенням відповідача від 03.07.2023 року про встановлення йому втрати професійної працездатності - 25%, що оскаржив у судовому порядку.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також, згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Проте, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання втрати професійної працездатності позивачем.

Отже, оцінка висновку МСЕК, яким, зокрема визначається ступінь втрати працездатності та інвалідність особи, з медичного критерію не вирішується судом, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері.

Суд звертає увагу, що протиправність рішення суб`єкта владних повноважень позивач фактично не обґрунтовує, ним не долучено медичних документів, зокрема, виписок з медичних карток, не зазначено процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення. У позовній заяві відсутні обґрунтовані висновки про протиправність дій відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 та від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, і встановлених обставин у цій справі, суд робить висновок, що позивач не довів позовні вимоги, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивача, що незгода з рішенням відповідача від 03.07.2023 року про встановлення йому втрати професійної працездатності - 25% відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 може бути ним оскаржене до МОЗ з урахуванням наявних медичних документів.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною та скасування довідки відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна