Справа № 320/2998/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2998/24 Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.,

суддів: Губської Л.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловська К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач ), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно з заявою від 23.10.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 04.07.1978 по 31.01.1992 01.02.1992 - 01.06.1994, 01.09.1994 - 01.07.1997, 01.09.1997 - 01.06.2000, з 01.11.2013- 01.01.2014 згідно записів трудової книжки та здійснити перерахунок та виплатити пенсію починаючи з 13.11.2013 з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі не меншому за прожитковий мінімум пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 (один) відсоток заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 13.11.2013 з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до пункту 2 статті 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачеві.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що позовна заява підписана особою представником позивача - адвокатом Мамаєвим Дмитром Юрійовичем. На підтвердження повноважень представником до позовної заяви додано копію ордера на надання правової допомоги від 11.01.2024 АА №0036924. З наданого ордеру вбачається, що він не відповідає типовій формі ордеру, яка затверджена на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua. Ордер за своєю формою не відповідає вимогам до нього, оскільки виготовлений друкарським способом, не був згенерований у особистому кабінеті адвоката. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що повноваження Мамаєва Д.Ю. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Київському окружному адміністративному суді належним чином не підтверджено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник позивача - адвокат Мамаєв Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що до матеріалів справи №320/2998/24 було додано копію Договору про надання правової допомоги від 01.08.2023 року, який укладено у відповідності до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Проте, на переконання суду в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження представництва інтересів позивача, що категорично не відповідає фактичним матеріалам справи та свідчить про надмірний формалізм при прийняття справи до провадження суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Разом з цим, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI. (надалі по тексту також - Закон № 5076-VI)

Відповідно до положень ст. 26 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву підписано представником позивача - адвокатом Мамаєвим Д.Ю., на підтвердження повноважень якого до позовної заяви був долучений договір про надання правової допомоги №01/08/23-1 від 01.08.2023 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги від 11.01.2024 АА №0036924.

Щодо не відповідності ордену встановленій формі, слід зазначити.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення), з подальшими змінами, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

В п. 5 Положення передбачено, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 6 Положення, бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Пункт 11 Положення передбачає, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Пунктом 12 Положення визначено перелік реквізитів, які має містити ордер. Це, зокрема, такі реквізити:

12.13. Двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Колегією суддів підтверджено, що ордер на надання правової допомоги Мамаєвим Д.Ю. від 11.01.2024 АА №0036924 не відповідає типовій формі ордеру, яка затверджена Положенням, оскільки виготовлений не на бланку, передбаченому Положенням.

Окрім того, наданий адвокатом ордер не відповідає пункту 12.13 Положення, оскільки не містить посилання на профайл адвоката в ЄРАУ, а лише посилання на пошукову сторінку «Google» із запитом « Мамаєв Дмитро Юрійович , Свідоцтво номер НОМЕР_1 від 12.07.2018».

Разом з цим, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

У постанові Верховного суду від 27 листопада 2023 року вказано, що вернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до Верховного Суду.

Як зазначалось вище, відповідно до положень ст. 26 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку , що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 27 Закону № 5076-VI договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

В свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є спеціальним законом та стосується будь-якого напрямку професійної діяльності адвоката, яким закріплено правові засади організації і діяльності адвокатури в Україні.

Так, до позовної заяви адвокатом Мамаєвим Д.Ю. додано договір про надання правової допомоги №01/08/23-1 від 01.08.2023 року.

П.п. 1.1. Пункту 1 вказаного договору встановлено, що предметом договору є представництво та захист інтересів Замовника в цивільною, кримінальної, адміністративної, господарської юрисдикції, а саме в судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, господарських судах, апеляційному суді, Верховному суді, прокуратурі, органах Національної поліції, та інших правоохоронних органах та органах державної влади та місцевого самоврядування, та під час виконання рішення суду, тощо по цивільній/адміністративній/кримінальній/в справі з приводу перерахунку пенсії.

П.п. 1.2 передбачено, що для виконання цього договору Адвокату надається право: без обмежень.

Пунктом 3 встановлено строки дії договору.

Так, згідно з пунктом 3.1 даний Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань, передбачених п.п. 1.1, 2.1 даного Договору.

Договір підписано Замовником ОСОБА_1 та виконавцем АБ «Мамаєва Д.Ю.» Мамаєвим Д.Ю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що повноваження Мамаєва Д.Ю. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Київському окружному адміністративному суді підтверджено належним чином.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, та вважає, що судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено питання наявності повноважень адвоката у даній справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - скасувати.

Адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев