Справа № 440/1527/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1527/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в якому просить:

Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо незарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 01.09.1992 по 08.02.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 01.09.1992 по 08.02.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував на протиправні дії відповідача щодо незарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 01.09.1992 по 08.02.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, витребувано докази.

27.02.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення третьої особи на позов, у яких остання проти задоволення позовних вимог заперечувала (а.с. 28).

01.03.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на безпідставність заявлених вимог, оскільки на момент проходження позивача в органах внутрішніх справ та при звільненні зі служби не існувало жодного нормативно-правового акту який би визначав зарахування до вислуги років певний період служби на пільгових умовах (а.с. 33-35).

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивачу з 07.09.2021 призначено пенсію за вислугу років - 27 років (а.с. 29).

Згідно послужного списку ОСОБА_1 в період з 08.01.1977 по 03.10.2000 проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с. 39-51).

У свою чергу наказом УМВС від 03.10.2000 № 89 о/с позивача звільнено з посади заступника начальника управління начальника відділу по роботі з особовим складом на підставі підпункту "а" пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 (за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання).

Відповідно до довідки УМВС України в Полтавській області від 26.02.2024 за вих. № 127/115/12/02/06-2024 у період з 01.09.1992 по 08.02.2000 позивач проходив службу у підрозділах боротьби з економічною злочинністю (а.с. 55-56).

01.02.2024 позивач звернувся до УМВС України в Полтавській області із заявою в якій просив надати витяг з послужного списку та із розшифруванням посад, які останній обіймав, вислуги років, з урахуванням вислуги років у пільговому значенні (а.с. 8-9).

Листом від 07.02.2024 № М-54/115/12/02/06-2024 позивачу надано довідку про вислугу років та проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с. 13-16).

Вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 01.09.1992 по 08.02.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262).

Відповідно до пункту "б" статті 1-2 Закону № 2262, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону № 2262, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону № 2262).

Відповідно до положень пункту "а" статті 12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

В свою чергу, згідно з пунктом "б" статті 12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу 07.09.2021 призначено пенсію за вислугу років (а.с. 29).

У свою чергу позивач наполягає, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років у пільговому обчисленні період його роботи у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 01.09.1992 по 08.02.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Згідно з витягом з послужного списку, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України на наступних посадах, зокрема:

- 01.09.1992 по 22.10.1992 старший оперуповноважений відділення по боротьбі зі злочинами в системі агропрому відділу ЗЕЗП УВС Полтавської області,

- 22.10.1992 по 01.05.1993 старший оперуповноважений відділу по боротьбі зі злочинністю в кооперативному секторі, кредитно-банківській системі управління БЕЗП УВС Полтавської області,

- 01.05.1993 по 20.04.1994 начальник відділення ЗЕЗП Київського районного відділу внутрішніх справ м.Полтави,

- 20.04.1994 по 01.06.1996 начальник відділу ДСБЕЗ м.Полтави,

- 01.06.1996 по 08.02.2000 начальник відділу ДСБЕЗ Полтавського міського управління.

Так, 17.07.1992 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі Постанова № 393).

Зокрема, підпункт "в" пункту 3 Постанови № 393 встановлює пільгові умови зарахування служби до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця:

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497 "Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" підпункт "в" пункту 3 Постанови № 393 був доповнений новим абзацом такого змісту: "час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ". Вказана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 25.06.2005.

Відтак, з 25.06.2005 підпункт "в" пункту 3 Постанови № 393 передбачав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

На реалізацію норми підпункт "в" пункту 3 Постанови № 393 в такій редакції Міністерством внутрішніх справ України був прийнятий наказ від 20.07.2006 № 722 "Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця" (далі Наказ № 722), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.07.2006 за № 896/12770.

Пунктом 1 Наказу № 722 був затверджений Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, який передбачав, зокрема, посад: начальник Департаменту; перший заступник начальника Департаменту; заступник начальника Департаменту; начальник управління; перший заступник начальника управління; заступник начальника управління; начальник відділу; заступник начальника відділу; начальник відділення, сектору (крім режимно-секретного); заступник начальника відділення; головний оперуповноважений інспектор; старший оперуповноважений в особливо важливих справах; старший оперуповноважений; оперуповноважений; помічник оперуповноваженого; начальник Головного управління; перший заступник начальника Головного управління; заступник начальника Головного управління; старший інспектор в особливо важливих справах; старший інспектор; інспектор; молодший інспектор.

Також пунктом 2 Наказу № 722 було визначено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року N 497 (497-2005-п), при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Як зазначено вище по тексту рішення, постанова Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497 набрала чинності 25.06.2005.

Однак, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач наказом УМВС № 89 о/с звільнений зі служби за статтею 65 пункт "а" (за віком у відставку) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 03.10.2000.

Таким чином позивач на момент внесення змін до Постанови № 393 службу в органах МВС не проходив, крім того, пенсія останньому призначена з 07.09.2021 за вислугу років.

Тобто можливість зарахування до пільгового періоду період служби позивача на посадах у підрозділах боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ (з 01.09.1992 по 08.02.2000) нічим не підтверджена.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997р. №1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи те, що позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ із 28.05.2001, тобто до набрання чинності постанови КМУ від 16.11.2001 № 1497 та постанови КМУ від 22.06.2005 №497, законні підстави для зарахування на пільгових умовах часу проходження служби в органах внутрішніх справ на відповідних посадах відсутні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд визнає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (, вул. Матвійчука Юліана, 83, м.Полтава) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Удовіченко