Справа № 300/6961/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/6961/21 пров. № А/857/17238/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі №300/6961/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Боршовський Т. І.,

дата ухвалення рішення 09 серпня 2023 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 09 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 007801/0706 від 18 жовтня 2021 року, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і пункту 3 статті 17, статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 29340 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 007801/0706 від 18 жовтня 2021 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідно до пп.80.2.2, 80.2.5, п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин. Зазначає, що посадові особи Головного управлінням ДПС в області були допущені уповноваженою особою позивача до проведення перевірки суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності: бару «Релакс», за адресою АДРЕСА_1 , тому наказ №1799-п від 20 вересня 2021 року «Про проведення фактичної перевірки» вичерпав свою дію. Крім того, проведення спірної фактичної перевірки за участю продавця, адміністратора вручення останній направлень на перевірку і акта перевірки, не є порушенням у розумінні положень Податкового кодексу України, тому на, думку контролюючого органу, вказаної інформації було достатньо для призначення контролюючим органом фактичної перевірки. Вказує, що за результатами складено акт (довідка) фактичної перевірки від 20 вересня 2021 року, який зареєстровано №5180/09/05/РРО/ НОМЕР_1 та у подальшому прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних фінансових санкцій. Так, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій слугували доводи контролюючого органу щодо порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в Книзі обліку доходів і витрат загальною вартістю 14245,00 гривень. Звертає увагу, що суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності несуть обов`язок вести обліково товарних запасів на складах та/або за місцями їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, а виконанням вказаного обов`язку є ведення Книги обліку доходів і витрат. Дана книга ведеться в обов`язковому порядку фізичними особами- підприємцями, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність за затвердженою формою. Таким чином контролюючим органом дотримано норм чинного законодавства при винесенні спірного податкового-повідомлення рішень. З врахуванням наведеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Разом з тим, позивач подав додаткові пояснення, в яких зазначає про те, що долучені податковим органом до суду апеляційної інстанції документи, як на підставу проведення перевірки, не були подані до суду першої інстанції, що дає підстави стверджувати, що такий документи був відсутній при проведенні перевірки. Повторно зазначає про незаконність проведеної перевірки, а також вказує, що висновки викладені у акті перевірки не відповідають дійсності. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Враховуючи характер спірних відносин, склад учасників, предмет доказування та той факт, що розгляд справи не становить значний суспільний інтерес, дана справа відноситься до справ незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2021 року начальник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області видав наказ №1799-п «Про проведення фактичної перевірки» з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп.80.2.2., пп.80.2.5, 80.2.7 п.80.2 статті 80 ПК України, доручено з 20 вересня 2021 року посадовим особам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести фактичну перевірку бару «Релакс» за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; встановити терміни проведення фактичної перевірки відповідно до статті 82 ПК України, та покласти контроль виконання наказу на заступника начальника ГУДПС в області Віктора Глушпенка.

Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 20 вересня 2021 року, на підставі направлень на перевірку №2437, 2438 від 20 вересня 2021 року і наказу №1799-п від 20 вересня 2021 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці: бару «Релакс» за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 .

На вказаних вище направленнях на перевірку є запис та підпис про їх пред`явлення ОСОБА_4 (адміністратор) в 17:40 год.

При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, які зафіксовані в акті (довідці) фактичної перевірки №090615 від 20 вересня 2021 року (далі - акт перевірки), а саме:

- проведення розрахункової операції без використання книги ОРО та РК (не виписано та не видано РК). Так під час перевірки посадовими особами контролюючого органу замовлено піцу «Італьяно» за ціною 95.0 грн, воду «Микуленецька кришталева» за ціною 25 грн, 100 грам горілки «Карпатська вершина» за ціною 37,0 грн, всього на загальну суму 157 грн. Надано рахунок №Ф-00060458 від 20 вересня 2021 року на вказану суму до оплати. Порушено п.2, п.5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановлено порядку, не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 14245,00 грн, чим порушено п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями;

- використання праці найманих працівників без укладення трудової угоди між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , чим порушено ст.21-24 Кодексу законів про працю України.

В акті перевірки вказано, що вона здійснена в присутності ОСОБА_4 (адміністратор) та ОСОБА_5 (бармен-офіціант), однак вказані особи відмовилися від підпису в акті та отримання його копії.

ОСОБА_4 поставила підпис під документом: «Пояснення», в якому вказано про те, що перебуває на посаді адміністратора бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ФОП ОСОБА_1 згідно з трудовим договором. Проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 . Із змістом статті 63 Конституції України ознайомлена.

ОСОБА_5 поставила підпис під документом: «Пояснення», в якому вказано про те, що працює барменом-офіціантом у барі «Релакс» за адресою: АДРЕСА_1 . Стаж роботи - два дня стажування, зарплату не отримувала, трудовий договір не укладався. Проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 . Із змістом статті 63 Конституції України ознайомлена. Додатково пояснено таке: 20 вересня 2021 року я продала піцу «Італьяно» за ціною 95,00 грн, 100 грам горілки «Карпатська вершина» за ціною 37,00 грн, воду «Микуленецька кришталева» за ціною 25,00 грн, всього на загальну суму 157 грн. Фіскальний чек не видано, тому що касовий апарат знаходиться на ремонті.

Окрім вказаних пояснень, до акту перевірки долучено опис готівкових коштів, що знаходилися на місці проведення розрахунків, всього на суму 14245,00 грн та рахунок №Ф-00060458 від 20 вересня 2021 року.

Також посадовими особами відповідача, які проводили фактичну перевірку позивача, складено два акти відмови від підпису та отримання другого примірника акта фактичної перевірки від 20 вересня 2021 року.

ФОП ОСОБА_1 не подав заперечень на акт фактичної перевірки №090615 від 20 вересня 2021 року.

За наслідками фактичної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №007801/0706 від 18 жовтня 2021 року, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і пункту 3 статті 17, статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 29340 грн.

Також судом встановлено, що постановою Долинського районного суду від 18 листопада 2021 року у справі №343/1886/21 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення №007801/0706 від 18 жовтня 2021 року, позивач звернулася у суд з позовом про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 20 вересня 2021 року №1799-п «Про проведення фактичної перевірки» не відповідає вимогам норм 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Крім того, у відповідача не було підстав для проведення фактичної перевірки позивача в тій частині, що стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафу згідно з п.3 ст.17, ст.20 Закону № 265/95-ВР, оскільки пунктом 52-2 розділу ХХ ПК України встановлено мораторій на проведення таких перевірок. Таким чином, допущені відповідачем порушення вимог ПК України щодо призначення та проведення фактичної перевірки позивача є суттєвими, і тягнуть за собою наслідок у виді визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 007801/0706 від 18 жовтня 2021 року.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з пп.62.1.3. п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За змістом пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1, 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального

Згідно з пп.80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

За змістом п.81.1. ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів.

З системного аналізу наведених вище правових норм права вбачається, що податкове законодавство надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки за наявності відповідних на те підстав (у спірному випадку на підставі підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), та за умови прийняття відповідного наказу із зазначенням у ньому таких підстав на її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена згідно з наказом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 20 вересня 2021 року №1799-п.

За змістом вказаного наказу фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена за місцем здійснення ним господарської діяльності з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп.80.2.2., пп.80.2.5, 80.2.7 п.80.2 статті 80 ПК України».

Позивач, покликаючись на зміст наказу на проведення перевірки, вказує на порушення контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки, оскільки такий наказ не містить конкретних підстав (обставин), які стали підставою призначення цієї перевірки, крім посилання на норми: підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

За змістом підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки є наявність в контролюючого органу та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Колегія суддів зазначає, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України був наданий відповідачем лист ДПС від 14 травня 2021 року №11035/7/99-00-07-05-02-07 щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, які показали низькі виторги, проведені через РРО, зокрема: ФОП ОСОБА_1 (а.с.185-188).

Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України підставами проведення фактичної перевірки можуть бути обставини:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Таким чином, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Тобто, з огляду на диспозицію підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у відповідача були підстави для призначення фактичної перевірки позивача з огляду на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Колегія суддів зазначає про те, що направлення на перевірку містять належні відомості, передбачені Податковим кодексом України, зокрема, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та дані про суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (фактична перевірка), а також підстави.

З матеріалів справи вбачається, що фактична перевірка проведена в присутності працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що ними не заперечується, тому проведення спірної фактичної перевірки за участю працівників ФОП ОСОБА_1 не є порушенням у розумінні положень Податкового кодексу України.

Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що Акт фактичної перевірки №090615 від 20 вересня 2021 року отримано ФОП ОСОБА_1 28 вересня 2021 року (а.с. 106) та ним подано заперечення на вищевказаний Акт, а також подано докази на спростування висновків, зроблених посадовими особами відповідача за результатами проведеної фактичної перевірки.

Судом враховується та обставина, що пунктом 52-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон № 540-IX), тобто в редакції, яка була чинна на час призначення та проведення фактичної перевірки в цій справі, передбачено:

«Установити мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

-обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

-цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

-обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

-здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу».

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі ( із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані вести у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Згідно з ч.1 ст.15 цього Закону контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення рішення № 007801/0706 від 18 жовтня 2021 року прийнято на підставі пункту 54.3.3. пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України, статті 17, 20 Закону №265/95-ВР від 06.07.1995 р. та до позивача застосовано (фінансові) санкції за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, зокрема не відображено обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат.

Тобто фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 здійснена щодо порушення вимог законодавства порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, на які не поширюється дія пункту 52-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX щодо застосування мораторію.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що застосування штрафних санкцій за порушення зазначених вимог законодавства саме на підставі Закону №265/95-ВР не виключає право контролюючого органу на проведення фактичної перевірки в частині вищезазначених порушення вимог законодавства.

Даючи правову оцінку підставності проведення фактичної перевірки позивача в тій частині, що стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № 007801/0706 від 18 жовтня 2021 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франкфівській області відповідно до п.п.80.2.2, 80.2.5, п.80.2, ст.80 ПК України проведено фактичну перевірку у барі Релакс за адресою АДРЕСА_1 з питань контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, що належить вищезазначеному платнику податків.

За результатами фактичної перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 20 вересня 2021 року, який зареєстровано за №5180/09/05/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено:

- проведення розрахункової операції без використання книги ОРО та РК (не виписано та не видано РК), чим порушено п.2, п.5 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 14245,00 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями;

- використання праці найманих працівників без укладення трудової угоди, а саме: між ФОП ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_5 трудова угода не укладалася, чим порушено ст.21-24 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до абз.1 п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Матеріалами справи стверджується, що після отримання акта фактичної перевірки позивач надіслав до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області заперечення до акта фактичної перевірки від 20 вересня 2021 року №5180/09/05/РРО/ НОМЕР_1 , в яких заперечив порушення вимог чинного законодавства (а.с.111-112).

Так, на спростування порушення проведення розрахункової операції без використання книги ОРО ФОП ОСОБА_1 у поданому запереченні зазначає, що РРО (фіскальний номер ) перебуває на ремонті, що підтверджується довідкою про опломбування реєстратора розрахункових операцій №733 від 20 вересня 2021 року (а.с.113), реалізацію алкогольниї напоїв в закладі громадського харчування припинено.

На спростування порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, позивач зазначає про наявність накладних та книги обліку товарних запасів, оригінали яких на момент перевірки знаходилися за іншою адресою здійснення господарської діяльності; при цьому копії накладних знаходилися на місці проведення перевірки, однак відповідач відмовився розглядати такі.

Щодо використання найманої праці без укладення трудового договору, то на спростування цих обставин долучає копію трудового договору №955/13/6-21П від 02 липня 2021 року про організацію професійного навчання безробітних на замовлення роботодавця, згідно з яким ОСОБА_6 направлена на навчання до ФОП ОСОБА_7 , в оренді якого перебуває кухня бару «Релакс».

Згідно з пп.86.7.1.-86.7.4. п86.7 ст.86 ПК України Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

- встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

- досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

- досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Івано-Франківській області листом від 08 жовтня 2021 року №10433/6/09-19-07-06-25 повідомило позивача про те, що розгляд поданого клопотання відбудеться 13 жовтня 2021 року о 15:00 год, однак у зв`язку зі встановленням по всій Україні карантину Головним управління ДПС у Івано-Франківській області введено обмежувальні заходи, а саме: призупинено особистий прийом громадян (а.с.109-110).

Колегія суддів звертає увагу на те, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень згідно з наведеними вище правовими нормами приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, разом з тим, контролюючий органом такого не подано, та у матеріалах справи такий відсутній.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (підпункт 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС в Івано- Франківській області 18 жовтня 2021 року прийняло податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій №007801/0706 на суму 29340,00 грн. При цьому з матеріалів справи не вбачається, чи розглянуто і надана оцінка поданим позивачем запереченням на Акт перевірки.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону покликана забезпечити правовий порядок в Україні, частиною якого є недопущення з боку суб`єктів владних повноважень зловживання наданими законом повноваженнями, а також забезпечення юридичної визначеності в сфері публічних правовідносин.

Формулювання «згідно з законом» вимагає, по-перше, щоб оскаржувані правовідносини мали певне підґрунтя в національному законодавстві, по-друге, стосується якості закону, який має відповідати критеріям доступності, передбачуваності його наслідків та сумісності з верховенством права.

Тобто, національний закон повинен бути достатньо передбачуваним у своїх формулюваннях для надання особам необхідної інформації щодо обставин та умов, за яких органи влади можуть вдатись до заходів, які впливають на гарантовані законом права та інтереси особи.

Законодавче регулювання процедури прийняття податкового повідомлення-рішення має тлумачитися з боку платників податків як гарантія беззаперечного дотримання такої процедури з боку контролюючого орану.

Недотримання вимог чинного законодавства має тягти за собою відповідну юридичну відповідальність для всіх суб`єктів публічних правовідносин без виключення.

Чинне законодавство чітко та передбачувано визначає відповідальність, яка настає внаслідок недотримання платником податків вимог податкового законодавства.

Натомість норми Податкового кодексу України не містять правового регулювання щодо відповідальності податкового органу в разі недотримання вимог цього Кодексу, що не відповідає критерію «якості закону», як одного з елементів юридичної визначеності, а тому саме суд покликаний визначити в кожній конкретній справі в якій спосіб та в якому обсязі для суб`єкта владних повноважень має настати юридична відповідальність за порушення вимог чинного податкового законодавства.

У спірних правовідносинах є встановленим та неспростованим факт недотримання відповідачем процедури прийняття податкового повідомлення-рішення, а тому колегія суддів дійшла висновку, що належним видом юридичної відповідальності є визнання протиправним та скасування такого податкового повідомлення-рішення. Такий вид відповідальності покликаний до спонукання податкового органу в майбутньому забезпечити чітке дотримання вимог закону при здійсненні адміністративних процедур, що позитивно впливатиме на утвердження України, як правової держави.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що у спірних правовідносин достатнім та належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище мотивами на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі №300/6961/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 08 квітня 2024 року.