Справа № 488/3042/23
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/3042/23
Провадження № 2-а/488/11/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА № 00013337 від 02.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченою ч.2 ст. 132-1 КупАП, у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 07.08.2023 року засобами Укрпошти отримав постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00013337 від 02.08.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що 27.07.2023 року о 8 год. 57 хв., за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська обл., рух транспортного засобу марки DAF ТЕ 95 XF д/н НОМЕР_1 , здійснений із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.988 % (2.795 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КупАП.

Позивач не погоджується з даною постановою, вважає прийняте відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованим, протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

18.08.2023 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач скористався правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві.

За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень ( ч. 1 ст 2 КАС України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля DAF ТЕ 95 XF д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником напівпричіпу SCHMITZ д/н НОМЕР_4 , в графі «особливі відмітки» даного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказано: спеціалізований напівпричіп н/пр- контейнеровоз.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00013337 від 02.08.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за те, що 27.07.2023 року о 8 год. 57 хв., за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська обл., рух транспортного засобу марки DAF ТЕ 95 XF д/н НОМЕР_1 , здійснений із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.988 % (2.795 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КупАП.

07.08.2023 року засобами Укрпошти позивач отримав постанову Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивач вважає прийняте відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягають скасуванню з підстав наведених у позові.

Проте, суд не погоджується з даною позицією позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Так, у справі, що розглядається, позивач є власником зазначених транспортних засобів та одночасно перевізником також, що визнано та не оспорюється позивачем.

Таким чином, не є спірним у цій справі питання правомірності стягнення саме з позивача як власника транспортного засобу адміністративно-господарських санкцій та визначення такого власника перевізником.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону N 2344-III , визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів перелік яких визначено статтями 39 та 48 цього Закону , є автомобільний перевізник.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, відповідно до пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують допустимих норм.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та

великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності (пункт 10 Порядку №1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: - про транспортний засіб; - відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; - наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні

параметри яких перевищують нормативні, - та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).

Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також

унеможливлює наявність корупційної складової.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або

вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритновагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022) затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (далі Інструкція №512).

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної

дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Зважаючи на викладене, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Також, оскаржувана постанова відповідає додатку 1 Інструкції № 512 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022).

Позивач посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови Укртрансбезпека не застосувала похибку у 2 відсотки, як це передбачено Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів Українивід 18 січня 2001 р. № 30.

Проте постанова, що оскаржуються позивачем у цій справі містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

У відповідності до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 КУпАП та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2

ст.132-2 КУпАП є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Зазначені докази наявні у матервалах справи, зокрема: 1) фотографії транспортного засобу, в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками транспортних засобів); 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритновагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем.

Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт, також, містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові.

Зазначена інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається у вигляді метаданих уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення і використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення та відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Із матеріалів, долучених до справи, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритновагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, які використовувались відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

Позивач зазначає, що у постанові відсутні відомості про марку, модель, державний номерний знак причепу.

Проте, як видно з фото, що розміщене на сайті Укртрансбезпеки за посиланням, що вказане в постанові в момент зважування зафіксований і тягач і приєднаний до нього причеп.

Також, як видно з інформаційної картки автоматичного пункту габаритновагового контролю та даних постанови транспортний засіб - тягач був зафіксований саме з напівпричепом - це видно по кількості вказаних в інформаційній картці та постанові осей (2 осі має тягач та 3 причеп).

Твердження, що не було визначено відстань між осями причепу та навантаження на його осі не відповідає дійсності, оскільки уся ця інформація вказана в постанові (як вже зазначалось тягач не має 5 вісей).

Відповідно до додатка 1 до Інструкції № 512 в частині «Установив (-ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі має міститися інформація про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, яка вказана в оскаржуваній постанові, а саме інформація про тягач (до якого приєднаний причіп, що не може рухатись самостійно).

В постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Зважаючи на це в постанові зазначається саме інформація про тягач.

В пункті 17 Порядку № 1174 зазначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Ці параметри зазначені, також вказано, що метаданні повинні містити державний номерний причепу який є на фото.

Зазначене підтверджуються судовою практикою.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 р. у справі № 489/2760/23. При цьому, доводи позивача про не зазначення відповідачем в оскаржуваних постановах даних про напівпричіп не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Наявні в матеріалах справи докази не спростовують вчинення позивачем інкримінованих правопорушень. Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що оскаржувані постанови відповідають вимогам чинного законодавства та містять всі необхідні данні, які є обов`язковими для постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 у справі № 473/4325/23 в якій вказано: апелянт зазначає, що не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорії транспортного засобу, Державна служба України з безпеки на транспорті для розрахунку відсотку перевищення маси нормативним параметрів застосовує максимально допустиму вагу саме 40 тонн, а не іншу, передбачену п.22.5 ПДР України для різних типів автомобілів, причепів/напівпричепів. Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки, по-перше, відповідні дані було встановлено відповідачем, про що свідчать додані ним до відзиву матеріали, та, по-друге, ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що Уктрансбезпекою неправильно визначено тип транспортного засобу та, відповідно, максимальне значення його фактичної маси для автомобільних доріг державного значення. Посилання апелянта на те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення,зафіксоване в автоматичному режимі, визначені ст.283 КУпАП.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі № 490/5401/23. Колегія суддів доходить висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи апелянта про те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені ст.283 КУпАП. При цьому оскаржувана постанова дійсно не містить відомостей щодо напівпричепу. Водночас, колегія суддів не може визнати такий формальний недолік оформлення постанови як підставу для її скасування, при наявних доказах суттєвого перевищення загальної маси навантаження. До того ж, суд першої інстанції правомірно вказав, що вимоги п.22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Позивач зазначив те, що ваговим комплексом були невірно зафіксовані відстані між осями, однак це твердження не відповідає дійсності, оскільки ці показники, відповідно до Порядку № 1174 фіксуються автоматично і є частиною метаданих на підставі яких формується проект постанови, а технічний засіб фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, яким було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого відповідачем до відзиву надано копію сертифікатів перевірки типу, копію сертифікатів відповідності, експертного висновку.

Позивач зазначив, що відповідачем не враховано тип транспортного засобу та відповідно не взято до уваги збільшений нормативний ваговий параметр саме для контейнеровозів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, максимальне значення фактичної маси автомобіля для автомобільних доріг державного значення для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом складає 40 тон, а для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони.

Таким чином, для розрахунку % перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу береться максимальне значення 42 тони у випадку, якщо автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Якщо перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів не здійснюється - беруться показники 40 тон, оскільки максимальне значення фактичної маси автомобіля 42 тони передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів.

Відповідно до п.17.2-17.5 Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів, універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363).

Відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору.

Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

На фото, що долучено до матеріалів справи відсутнє маркування, яке б вказувало, що на транспортному засобі перевозився контейнер.

Згідно з пунктом 2 ГОСТ 24098-80 «Напівпричепи-контейнеровози» - напівпричепиконтейнеровози поділяються за призначенням на дві групи: I - для перевезення великотонажних контейнерів, що мають спеціальні пристрої у вигляді фітингів для їх кріплення; II для перевезення середньотонажних та малотонажних контейнерів, не маючих спеціальних пристроїв для їх кріплення.

Відповідно до підпункту 1.1. ГОСТ 18477-79 «Контейнери універсальні» до великотонажних належать контейнери масою брутто від 10 тон та більше з кутовими фітингами.

Відповідно до ГОСТ 20527-82 «Фітинги углові великотонажних контейнерів» - фітинги, що є несучими елементами конструкції великотоннажних контейнерів, повинні забезпечувати надійне та безпечне перевезення, навантаження, вивантаження та перевантаження контейнерів, кріплення їх на транспортних засобах, а також з`єднання контейнерів між собою під час штабелювання. В пункті 2 зазначено, що залежно від місця розташування встановлені наступні виконання фітингів: верхній правий, верхній лівий, нижній правий, нижній лівий (праві та ліві фітинги визначаються при розміщенні спостерігача особою проти будь-якої торцевої стінки контейнера). В ГОСТІ містяться малюнки щодо вигляду та розміщення фітингів.

Також місця розташування та вигляд кутових фітингів наведені в національному стандарті ДСТУ ISO 668:2015 (ISO 668:2013, IDT) «Вантажні контейнери серії 1 - класифікація, розміри та рейтинги» в пункті 5.4. якого зазначено, що міжцентрові відстані (довжина і ширина) і допуски по діагоналі для кутових фітингів наведені в додатку А. Вказаний документ містить малюнок А1 «Розташування кутових кріплень» на якому видно, що котрейнер має як нижні так і верхні кутові фітинги.

Визначення контейнеру з відкритим верхом наводиться у національному стандарті ДСТУ ISO 6346:1995 «Вантажні контейнери. Кодування, ідентифікування та маркування», а саме: контейнер Open Top це контейнер з відкритим верхом, замість якого використовується знімний, розсувний брезентовий чи пластиковий чохол.

Таким чином, у наведеному стандарті зазначено про заміну у вказаному виді контейнерів чохлом тільки верху, а не верхніх кутових фітингів. Відповідно, до контейнеру з відкритим верхом застосовуються вимоги щодо наявності і нижніх і верхніх кутових фітингів як до усіх видів великотонажних контейнерів.

4 листопада 1993 року були прийняті Поправки Міжнародної конвенції про безпечні контейнери (КБК) в частині вимог до контейнерів: "b) На кожному контейнері всі маркування максимальної маси брутто повинні відповідати інформації стосовно максимальної маси брутто на табличці про допуск за умовами безпеки"; "a) Табличка повинна містити таку інформацію, принаймні англійською або французькою мовами: "Допуск за умовами безпеки КБК" Країна та номер допуску Дата (місяць і рік) виготовлення Ідентифікаційний номер контейнера, наданий заводом-виробником, або для існуючих контейнерів, у яких цей номер невідомий, - номер, наданий Адміністрацією Максимальна експлуатаційна маса брутто (кілограми та фунти) Припустиме навантаження на штабелювання при 1,8g (кілограми та фунти) Сила під час поперечного випробування на твердість конструкції (Ньютони)".

Конвенція про безпечні контейнери містить вичерпний перелік ознак, яким має такий контейнер відповідати.

На метеріалах фотофіксації відсутні верхні кутові фітинги (кріплення, фото прикладу контейнеру з кутовими фітингами додається до відзиву на позовну заяву) та маркування котре має бути нанесене на контейнер відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено належних доказів, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить йому, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням, а також не надано доказів на підтвердження того, який вантаж перевозився та у який спосіб.

Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не здійснював перевезення контейнеру, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т, а навантаження на здвоєнні осі не більше 16 тон.

Аналогічну позицію висловлено у рішеннях:

- Верховного Суду у Постанові від 29.01.2020р. у справі №814/1460/16 (пп. 61-68

Постанови);

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі № 489/48/22, в якому вказано: «Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_3 на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу»;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 року у справі № 485/788/23, в якому судова колегія вважає посилання позивача, що напівпричеп ROS ROCA д.н.з. НОМЕР_5 , використовувався як контейнеровоз (згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу), для яких граничне обмеження маси понад 42 тон, адже вказаний напівпричеп немає маркування та пломбування, не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері, на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано його верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 501/3174/22, в якому зазначено: «Однак, позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме контейнер із відповідним маркуванням. Зазначене підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, але не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон.»;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 у справі № 495/10564/21, в якому суд приходить до висновку, що: «Відповідно до п. 17.2-17.5 наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, зокрема, сипучі вантажі без тари. Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується позивачем, що в даному випадку перевозилось просо, тобто подільний вантаж. З наведеного вбачається, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз.»;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 у справі № 489/769/22 в якому вказано: доводи позивача щодо відповідності ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам, що зафіксовано у товарно-транспортних накладних, засвідчених підписами відповідальних осіб суд відхиляє, адже належним доказом надання послуг зперевезення вантажу контейнеровозом є саме договір про перевезення вантажів контейнером;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі № 489/769/22 в якому вказано: доводи позивача щодо відповідності ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам, що зафіксовано у товарно-транспортних накладних, засвідчених підписами відповідальних осіб суд відхиляє, адже належним доказом надання послуг зперевезення вантажу контейнеровозом є саме договір про перевезення вантажів контейнером;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 р. у справі № 481/566/23 в якому вказано: Однак, у матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом позивача, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем також не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. У свою чергу, позивачем не представлені до суду докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю його транспортним засобом здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах, згідно з їх призначенням. Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, зазначаємо, що жодних документів, на підтвердження зазначеного факту позивачем надано не було. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023 р. у справі № 482/1333/23 де зазначено: як вбачається з копії свідоцтва СХК 477456, напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз-Е, марки TRAILLOR, модель S 383EL, реєстраційний номер НОМЕР_6 , переобладнано для перевезення насипного вантажу. Згідно наданої позивачем ТТН №0239 від 20.04.2023 року, останній перевозив подільний вантаж - пшеницю врожаю 2022, тип перевезення насипом. Отже, оскільки позивач здійснював перевезення сипучого вантажу безтарним способом бортовими або самоскидним рухомим складом та без застосування універсального контейнера в розумінні вказаних Правил, колегія суддів вважає, що таке перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, з правової точки зору, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою понад 40 т.;

- П`ятого апеляційного адміністративного суду у справах №513/1085/22; № 513/1085/22; № 507/62/23; 490/1194/23 від 09.08.2023; № 523/13503/23 від 09.11.2023;

- Третього апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі № 333/3259/22(2-а/333/65/22), в якому зазначено, що: «Судом першої інстанції вірно було враховано відсутність доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме контейнер із відповідним маркуванням. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, але не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т., з якої, відповідно, здійснювався розрахунок перевищення порівняно з фактичною масою - 46,704 тони порівняно з дозволеними 40 тонами.»;

- Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 185/1417/23;

- Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі № 708/152/23, в якому вказано: «Втім, як убачається з матеріалів справи та не спростовано Апелянтом, у межах спірних правовідносин перевезення зерна кукурудзи (сипучого вантажу) здійснювалося безтарним способом, рухомим складом та без застосування універсального контейнера у розумінні вищенаведених нормативних приписів. З огляду на це, судова колегія вважає, що таке переміщення вантажу не є контейнерним перевезенням саме в розумінні чинного законодавства, а отже при його здійсненні Позивач був зобов`язаний дотриматися нормативу навантаження 40 т. Втім така норма ним дотримана не була.» та у справі № 761/842/22;

- Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах № 134/53/23, № 127/2973/23, № 127/5932/23.

Позивач стверджує, що вказівка в свідоцтві про реєстрацію причепу SCHMITZ АВ3501ХF - тип транспортного засобу: напівпричіп-контейнеровоз свідчить про те, що ним перевозився контейнер або змінний кузов і що він не був переобладнаний.

Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки як видно з графи «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію причепу це напівпричіп і напівпричіп-контейнеровоз був переобладнаний для перевезень контейнерів 1 А типу або доопрацьованого контейнеру 1 А для перевезення насипного вантажу.

Враховуючи вищевказані докази було встановлено, що цей транспортний засіб використовувався як напівпричеп, а не напівпричеп-контейнеровоз і на ньому контейнер або змінний кузов (який прирівнюється відповідно до Митного кодексу України до контейнеру) не перевозився, натомість на ньому був встановлений кузов із переобладнаного контейнеру в якому можуть перевозитись сипучі вантажі без тари.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі 507/241/23 містить аналогічний висновок за аналогічних обставин: «Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 «напівпричіп спеціалізований контейнеровоз-Е» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.». Апеляційний суд зазначає, що Позивачем на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Таким чином, дії відповідача під час формування оскаржуваних постанов є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних позивачем постанов, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може відмовити в його задоволенні повністю.

Відповідно до частини 5,6 статті 250 КАСУ, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-11, 77, 262, 263, 286, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ: 39816845, адреса: 01135, м. Київ, вул. Антоновича, 51)

Суддя: Я.А. Чернявська