Справа № 260/1348/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1348/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12а, ), в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Шевченка, 5) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправною відмову Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (відповідь №Д-1/6/2120-24/2120/3-24 від 16.02.2024) в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 березня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що по досягненню дитиною 16-річного віку мати та її донька звернулися до Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області із заявою з проханням оформити і видати дитині паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII. Однак, листом від 16 лютого 2024 року відмовлено у видачі паспорта, оскільки відсутнє рішення суду, що набрало законної сили. Вважають, що такими діями, відповідач грубо й безпідставно порушує законні права та інтереси дитини.

26 березня 2024 року відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначають, що на сьогодні оформлення і видача паспорта громадянина України особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, здійснюється в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ. Разом з тим, звертають увагу, що у статті 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» зазначено, що громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов`язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Зміст офіційних документів і баз даних не може визначатись побажаннями окремих осіб, а записи в базах даних повинні будуватися за єдиною моделлю як по технічним причинам, так і з міркувань правового порядку. Враховуючи зазначене, виготовлення паспорту у вигляді паспортної картки не має на меті втручання в питання, що стосуються реалізації громадянами їх конституційного права на свободу совісті й віросповідання, оскільки відображення в документі максимальної кількості ідентифікаційних ознак громадянина забезпечує якісну ідентифікацію особи і захист документа. Належна ідентифікація особи захищає права та свободи інших осіб, які вступають з такою особою в правові відносини і користуються при цьому документами особи як такими, що належно її ідентифікують. Також, не можна ігнорувати те, що належний рівень функціональності й безпеки паспортних документів мають безпосереднє відношення до інтересів охорони громадського порядку, захисту прав і свобод людей, особливо в умовах сьогоднішньої агресії по відношенню до України.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 24 січня 2024 року неповнолітня ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 звернулися до Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області із заявою, в якій просять оформити паспорт громадянина України у формі книжечки, (а.с. 11-13).

До заяви додано: заяву за формою, встановленою МВС України, свідоцтво про народження дитини, дві фотокартки розміром 35*45 мм, листи Міністерства освіти і науки України.

16 лютого 2024 року Головне управління ДМС в Закарпатській області в особі Рахівського відділу, листом № Д-1/6/2120-24/2120/3-24 повідомило ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 необхідно особисто звернутися до Рахівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області та надати: заяву про видачу паспорта; рішення суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, яке набули законної сили; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3.5*4.5 см; довідка про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи (за наявності), (а.с. 14).

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо оформлення та видачі паспорта, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Отже, на момент звернення позивача до суду чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (надалі - Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно зі статтею 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.

Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Тобто, заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

У разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до частини 7 статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо:

1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа;

2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті);

3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа;

4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Отже, положенням вказаної статті Закону № 5492-VI передбачено вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа.

У зв`язку з наявною правовою неврегульованою законодавством ситуацією Кабінет Міністрів України 03 квітня 2019 року прийняв Постанову № 398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302", якою постановив:

1. Внести зміну до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 40, ст. 1188; 2016 р., № 87, ст. 2829), доповнивши його абзацом такого змісту:

"Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року."

2. Міністерству внутрішніх справ до набрання чинності цією постановою забезпечити розроблення та прийняття акта, що випливає із цієї постанови.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 302 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Постановою № 302 також передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Наказом МВС України № 456 від 06.06.2019 року затверджений Тимчасовий порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 р. за № 620/33591), та який погоджений Міністром МВС України та Головою Державної міграційної служби України, з яким визначено порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України".

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 січня 2024 року неповнолітня ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 звернулися до Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області із заявою, в якій просять оформити паспорт громадянина України у формі книжечки, (а.с. 11-13).

До заяви додано: заяву за формою, встановленою МВС України, свідоцтво про народження дитини, дві фотокартки розміром 35*45 мм, листи Міністерства освіти і науки України.

16 лютого 2024 року Головне управління ДМС в Закарпатській області в особі Рахівського відділу, листом № Д-1/6/2120-24/2120/3-24 повідомило ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 необхідно особисто звернутися до Рахівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області та надати: заяву про видачу паспорта; рішення суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, яке набули законної сили; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України(для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3.5*4.5 см; довідка про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи (за наявності), (а.с. 14).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (статті 2 Закону).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина 5, 6 статті 6 вказаного Закону).

Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/2/18 (№806/3265/17).

За правилами статті 291 КАС суди повинні враховувати висновки Верховного Суду у зразковій справ під час ухвалення рішення у типовій справі.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Із встановлених судом обставин слідує, що згідно зі змінами за Постановою № 398 та Наказу МВС № 456, Державна міграційна служба продовжить оформлення та видачу паспортів-книжечок, але паспорти зразка 1994 року видаватимуть тим громадянам, щодо яких наявне судове рішення про зобов`язання ДМС оформляти такі паспорти. Про це йдеться у новому абзаці п. 3 Постанови № 302.

Однак рішенням Великої Палати Верховного Суду, яке не єдине в судовій практиці, встановлено, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушування людини до надання згоди на обробку персональних даних. Їхня обробка повинна здійснюватися в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, за якими виникають правовідносини між громадянином та державою. Особам, які відмовилися від обробки їхніх персональних даних, має бути забезпечено альтернативний спосіб використання методів ідентифікації особи.

Велика Палата ВС вказала, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю та становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу надмірного тягаря.

Крім того, у суду відсутні підстави для відступу від такої правової позиції Верховного Суду і така позиція суду узгоджується із вимогами статі 8 Закону "Про захист персональних даних" де за приписами частини 2 пункту 5 цієї норми - суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних.

Отже, в даному випадку виходячи із підстав, що послужили відмовою у видачі позивачу паспорту у формі книжечки та виходячи із змісту рішенням ВП ВС у зразковій справі, суд вважає неправомірною підставою відмови відповідача - відсутність судового рішення щодо позивача. Змушування до проходження через судові інстанції для підтвердження права на отримання паспорта-книжечки, покладає на особу додатковий надмірний тягар. Така особа має мати можливість оформлювати ту чи іншу форму паспорта на вибір без обов`язкового проходження через судові інстанції.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач своїми діями порушує права позивача, передбачені статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки неоформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки саме через її відмову від збирання персональних даних, обмежує його права, що встановлені законом.

При цьому, заява про оформлення паспорту особисто підписана позивачем, та із заяви чітко вбачається волевиявлення особи на видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Разом з тим, жодних зауважень щодо поданої заяви ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_1 , відповідач у відповіді не висловлював.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, викладену в листі № Д-1/6/2120-24/2120/3-24.

Таким чином, суд вважає не необхідне визнати протиправною відмову Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Враховуючи протиправну відмову відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, суд вважає за доцільне, для належного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області, в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без надання згоди на збір і обробку його персональних даних.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 12а, ), в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Шевченка, 5) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області, в особі Рахівського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без надання згоди на збір і обробку його персональних даних.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 квітня 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль