Справа № 456/1573/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 456/1573/23 пров. № А/857/18808/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Довгої О. І.
Запотічного І. І.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у справі № 456/1573/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року заяву позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених на професійну правничу допомогу, залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2024 року ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року про залишення заяви без розгляду у справі № 456/1573/23 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про розподіл судових витрат.

Після закінчення апеляційного провадження у справі від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8400 грн, гонорар успіху у розмірі 4000 грн та понесені у суді апеляційної інстанції судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи та вимоги клопотання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині постанови суду першої інстанції зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним судовим рішенням.

Про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.252 КАС України).

В поданій заяві позивач вказує, що підставою для звернення з означеною заявою є невирішення судом першої та апеляційної інстанцій питання відшкодування позивачу понесених судових витрат.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Згідно з частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції судового рішення із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви, звернення до суду апеляційної інстанції із вимогами про здійснення понесених позивачем у суді апеляційної інстанції понесених витрат є передчасним на цій стадії розгляду. Заява про розподіл судових витрат, враховуючи положення частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (застосування аналогії закону), може бути задоволена лише за результатом розгляду заяви про розподіл судових витрат, яка була подана до суду першої інстанції (вх. №11028 від 06.07.2023).

Таким чином заява ОСОБА_1 про стягнення з відповідача понесених ним в суді апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року про залишення заяви позивача про розподіл судових витрат без розгляду задоволенню не підлягає, як така, що подана передчасно.

Керуючись статтями 252, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у справі № 456/1573/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний