Справа № 489/858/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/858/24
Провадження № 2-а/489/24/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Палієнко Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Дмитра Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

встановив

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Д.А. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.01.2024 відповідачем по справі відносно нього поліцейським вз 2 р 1 б 2 УПП в Миколаївській області ст. лт. поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БАД № 046981, відповідно до якої він начебто керував транспортним засобом ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , та перевищив швидкість руху в населеному пункті на 28 км/год, рухався зі швидкістю 78 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM ТС 008349. Свою провину у вчиненні даного правопорушення заперечував. Посилався на те, що відсутні докази керування ним вказаним транспортним засобом саме ним; не визначено місце керування транспортним засобом. Зазначав, що на час фіксації начебто скоєного ним порушення за кермом перебувала його дружина. Також зауважував, що прилад вимірювання швидкості TRUCAM в момент фіксації правопорушення знаходився в руках у працівника поліції, що є порушенням діючого законодавства. Крім того вказував, що поліцейським при складанні оскаржуваної постанови були допущенні порушення, а саме не було надано йому для ознайомлення відеофіксація з приладу TRUCAM, він зміг ознайомитись з відео лише після складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просив суд скасувати постанову серії БАД № 046981 від 28.01.2024, а дії поліцейського визнати протиправними та безпідставними і закрити провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

26.02.2024 на адресу суду від представника відповідача поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Д.А. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що під час несення служби 28.01.2024 інспекторами УПП в Миколаївській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Пограничній біля буд. 159 зі швидкістю 78 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб. Поліцейський підійшов о водія, ким виявився ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення. Встановивши факт вчинення правопорушення, було прийнято рішення про винесення постанови щодо позивача. При цьому представник відповідача зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Також представник відповідача вказував на те, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом з приладу TruCam та відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів. На відеозаписі з автомобільного відео реєстратора зафіксовано, як поліцейський подає жест для зупинки транспортного засобу автомобіля позивача, проте водій проігнорував дану вимогу та продовжив рух в невідомому напрямку. Також зафіксовано переслідування автомобіля позивача з наступною його зупинкою. На відеозаписі з камер зовнішнього спостереження магазину «Кошик» зафіксовано, як водій автомобіля ВАЗ 211540 з державним номерним знаком НОМЕР_2 стрімко заїжджає на паркову автовокзалу, здійснює паркову та максимально швидко покидає транспортний засіб і рухається в невідомому напрямку. Після чого, через декілька секунд, приїжджає екіпаж патрульної поліції.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

18.03.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідачів поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Дмитра Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити. Аргументи, викладені у відзиві, аналогічні зазначеним у відзиві від 26.02.2024.

27.03.2024 від представника Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзивах. Підтримала клопотання від 13.03.2024 та 18.03.2024 про доручення до матеріалів справи доказів, які протокольно долучено до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 046981 від 28.01.2024 вбачається, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 14 год. 46 хв. в м. Миколаєві, Інгульський район, вул. Погранична, 159, водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив швидкість руху в населеному пункті на 28 км/год, рухався зі швидкістю 78 км/год, чим порушив вимоги пп. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 008349.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що відсутні належні, достовірні та неспростовні докази на підтвердження того, що 28.01.2024 на час здійснення працівниками поліції вимірювання швидкості руху автомобіля ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .

До відзиву на позовну заяву представником відповідачів долучено диск з відеозаписами наступного змісту:

-«відео з приладу», video_2024-02-21_15-22-44: відео ідентичного змісту, на яких зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 211540 по проїзній частині. При цьому особу, яка перебуває за кермом (ні обличчя, ні навіть постать) на вказаному відео не зафіксовано;

-«відео з автомобільного відеореєстратора»: відео, на якому зображено, що автомобіль ВАЗ 211540 не зупинився на вимогу працівника поліції. Особу, яка перебуває за кермом, не зафіксовано;

-«відео з автомобільного відеореєстратора Лосевський - переслідування»: відео, на якому зображено, як працівники поліції переслідують на службовому автомобілі транспортний засіб ВАЗ 211540. На час приїзду працівників поліції на паркову автовокзалу, вказаний транспортний засіб був припаркованим, не рухався, в автомобілі ніхто не перебував;

-Магазин «Кошик»: відео, на якому зображено, як транспортний засіб марки ВАЗ 211540 заїжджає на паркову автовокзалу, зупиняється, з автомобіля виходить особа, ймовірно чоловічої статі (обличчя особи неможливо ідентифікувати через віддаленість камери та низьку якість зображення), та рухається в невідомому напрямку. В подальшому, вказана особа повертається та прямує в напрямку припаркованого автомобіля ВАЗ 211540.

Тобто належних доказів того, що саме позивач ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент фіксації працівниками поліції факту перевищення швидкості - в матеріалах справи не міститься. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача особисто зазначає про те, що водій вказаного автомобіля не зупинився на законну вимогу працівників поліції, які в подальшому переслідували його, проте при заїзді до парковки автовокзалу даний автомобіль був припаркований.

Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Вимоги вказаних правових норм не були дотримані працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте вчинок може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення, при наявності сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та відеозаписи, долучені до відзиву, суд приходить до висновку про відсутність доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи неспростовних доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

В частині вимог до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Д.А. необхідно відмовити, оскільки працівники органів і підрозділів Національної поліції України при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ з приводу рішення про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не є самостійною юридичною особою, то судові витати у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Дмитра Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 046981 від 28.01.2024 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Дмитра Анатолійовича, адреса: : м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1%

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: м. Київ,вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складено 10.04.2024.

Суддя Г.А. Микульшина