Справа № 480/3495/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2024 року Cуми Справа № 480/3495/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області;
Головного управління Пенсійного фонду України в Cумській області;
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін та процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач, розглядаючи вказану заяву позивача, застосував норму ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', а не норму ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', а саме в частині визначення віку, з якого позивач має право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1. Тому відмова позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною.
19.04.2023 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
09.05.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив мотивовано тим, що спірне рішення прийнято правомірно. Зазначає, що необхідною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', є досягнення особою 50 років та за наявності необхідного страхового та пільгового стажу. У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 1, їй було відмовлено у призначенні пенсії та зазначено дату набуття права на пенсію зі зменшенням 60-ти річного пенсійного віку.
Фактичні обставини справи.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), 23.03.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.13).
У вказщаному рішенні зазначено: вік позивача - 49 років; страховий стаж - 32 роки 2 місяців 20 днів; пільговий за списком № 1 - 4 роки 8 місяців 27 днів; дата, з якої особа матиме право на пенсію - 01.02.2028 (а.с.12).
Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
1. Щодо необхідного віку для призначення пенсії.
Приписами ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення встановлено право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
В той же час, згідно з пунктом "а" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої 13 роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Законом про внесення змін № 2132-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 45 років до 50 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "а" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для жінок після досягнення 45 років (за наявності загального 15 р., та пільгового стажу роботи 7 р. 6 м.) та право на пенсію зі зменшенням 55-річного пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожен рік роботи за Списком № 1, у разі якщо стаж роботи за списком складає менше половини від передбаченого законом.
В той же час, діючі на час виникнення спірних правовідносин норми ст. 25 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювали право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для жінок після досягнення 50 років (за наявності загального 20 р., та пільгового стажу роботи 7 р. 6 м.) та право на пенсію зі зменшенням 60-річного пенсійного віку на 1 рік 4 місяці за кожен рік роботи за Списком № 1, у разі якщо стаж роботи за списком складає менше половини від передбаченого законом.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами статей 12, 13 Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування (ст. 25 та п. 1 ч. 2 ст. 114), а саме в частині пенсійного віку та віку набуття права на пенсію жінкам на пільгових умовах за Списком № 1. Перший із цих законів визначав пенсійний вік - 55 років та вік з якого особа матиме право на пенсію за Списком № 1 - 45 років, тоді як другий - у 60 та 50 років відповідно.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за Списком № 1 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування.
Судом встановлено, що відповідачем застосовано норми Закону про пенсійне страхування та визначено дату набуття позивачем права на пенсію - 01.02.2028, зі зменшенням 60-ти річного пенсійного віку на 5 років та 4 місяці, враховуючи наявність у позивача пільгового стажу за списком повних 4 роки та те, що 60 років йому виповниться 31.05.2033.
Натомість, застосовуючи норми Закону про пенсійне забезпення позивач має право на пенсію за Списком № 1 з 01.02.2023, зі зменшенням 55 річного пенсійного віку на 5 років та 4 місяці, враховуючи наявність у позивача пільгового стажу за списком повних 4 роки та те, що 55 років йому виповниться 31.05.2028.
Тому позивач має право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням 55-річного пенсійного віку з 01.02.2023.
2. Щодо способу захисту права.
Судом встановлено, що ГУ ПФ в Одеській області при прийнятті спірного рішення застосовано норми Закону про пенсійне страхування та зроблено висновок, що позивач не набув необхідного віку для призначення пенсії.
Отже, відповідачем при прийнятті зазначеного рішення застосовано норми Закону про пенсійне страхування, якими встановлено право виходу на пенсію зі зменшенням 60-ти річного пенсійного віку за наявності необхідної половини стажу за Списком № 1.
В той же час, як вже зазначалось, до спірних правовідносин підлягає застосування саме норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, якими встановлено право виходу жінок на пенсію зі зменшенням 55-ти річного пенсійного віку за наявності необхідної половини стажу за Списком № 1.
Оскільки ГУ ПФ в Одеській області при прийнятті рішення застосувало норму, яка звужує право позивача на пенсійне забезпечення, то cпірне рішення від 30.03.2023 не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України. Тому таке рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, з 23.03.2023, на підставі п. ''а'' ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII.
Суд звертає увагу, що в силу норми п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону про пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, або з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи те, що позивач на момент звернення із заявою 23.03.2023 не досягнув 55 річного віку, він має право на пенсію за Сиском № 1 з моменту звернення - з 23.03.2022.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Згідно з абзацом 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні з адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.
Враховуючи той факт, що при прийнятті рішення ГУ ПФУ в Одеській області протиправно застосовано норми ст. 24 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, а не норми ст.ст. 12-13 Закону про пенсійне забезпечення, в редакції від 09.12.2012, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФ в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
Вимоги зобов`язати призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, з 23.03.2023, на підставі п. ''а'' ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.
Суд звертає увагу, що відповідач, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, ще не приймав рішення. Оскільки захисту судом підлягають лише порушені права позивача, то вказана вимога на даний момент не підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що судом встановлено порушення прав позивача саме ГУ ПФУ в Одеській області, а ГУ ПФУ в Сумській області таких прав не порушувало, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки ГУ ПФ в Одеській області, суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 08.04.2024.

Суддя А.І. Сидорук