Справа № 140/34800/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/34800/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи на підприємстві, за які фактично сплачено страхові внески, з 01.12.2010 по 31.12.2010 (1 місяць), з 02.06.2015 по 22.04.2019 (3 роки 10 місяців 21 день), не зарахуванні до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоду навчання за професією машиніст електровоза підземний з 17.12.1991 по 12.12.1994 (2 роки 11 місяців 26 днів) та періоду строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996 (1 рік 5 місяців 17 днів), та не призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію - з 05.02.2021, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року, з червня 2015 року по квітень 2019 року, та не застосуванні норм абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці при розрахунку пенсії; зобов`язання поновити право на належне пенсійне забезпечення, а саме: зарахувати до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи на підприємстві, за які фактично сплачено страхові внески, з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019, зарахувати до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 період навчання за професією машиніст електровоза підземний з 17.12.1991 по 12.12.1994 та період строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996 і призначити мені пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію - з 05.02.2021 р., з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року, з червня 2015 року по квітень 2019 року та з застосуванням норм абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 05.02.2021 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримував пенсії по інвалідності. 15.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак відповідач не поновив його право на належне пенсійне забезпечення, про що повідомив листом від 04.10.2023. З доданої до листа відповідача форми PC-право позивачу стало відомо, що періоди його навчання за професією машиніст електровоза підземний з 17.12.1991 по 12.12.1994 (2 роки 11 місяців 26 днів) та строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996 (1 рік 5 місяців 17 днів) безпідставно не зараховані в повному обсязі до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1. Не зважаючи на його прохання повідомити про періоди, які не зараховані до страхового і пільгового стажу, і про підстави такого не зарахування, відповідач цього не зробив.

Вважає, що відмова у зарахуванні до страхового і пільгового стажу всіх періодів, за які фактично сплачено страхові внески, періодів навчання за професією електрослюсаря підземного, проходження строкової військової служби, відмова в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком із застосуванням гарантій пенсійного забезпечення шахтарів, є безпідставною, неправомірною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Зазначає, що сам факт відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про сплату страхових внесків за спірний період за відсутності вини особи, не є підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу і пільгового стажу.

Позивач посилаючись на вимоги статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Інформація про час проходження строкової військової служби і навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі відображена в трудовій книжці, військовому квитку і дипломі, копії яких надавались разом з заявою про призначення пенсії і знаходяться в матеріалах моєї електронної пенсійної справи, однак не враховано при обрахунку страхового і пільгового стажу для обчислення розміру його пенсії.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 32).

У відзиві на позов відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 05.02.2021. На звернення позивача про перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ГУ ПФУ у Волинській області листом від 04.10.2023 повідомило про механізм нарахування його пенсії та про відсутність підстав для перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

При призначенні пенсії спеціалістами управління Фонду обчислено тривалість пільгового стажу на підставі наданих довідок про факт роботи з повним робочим днем під землею з урахуванням відомостей стосовно фактично відпрацьованого часу в особливо шкідливих умовах праці та даних по результатах проведення атестації робочих місць.

Періоди роботи позивача з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 02.06.2015 по 22.04.2019 не зараховано до страхового стажу у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Щодо зарахування до страхового і пільгового стажу роботи на підземних роботах за Списком № 1 періоду навчання за професією машиніст електровоза підземний з 17.12.1991 по 12.12.1994 та період строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996 зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, врахування таких періодів при визначенні коефіцієнта страхового стажу в пільговому обчисленні не передбачено.

Щодо обчислення пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», то вказує на те, що статтею 8 вказаного Закону передбачено пільги для шахтарів щодо підвищеного мінімального розміру пенсії за віком. Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію.

Отже, умовою виплати пенсії у розмірах, встановлених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача, з підстав наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити (а.с. 51-52).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.02.2021, що не є спірним у даній справі.

15.08.2023 ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ у Волинській області заяву у якій просив, серед іншого, зарахувати період роботи з червня 2015 року по квітень 2019 року до страхового і пільгового стажу; призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, з урахуванням страхового і пільгового стажу, заробітної плати за вказаний період та із застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; надати деталізовану інформацію про наявний в нього страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності, в тому числі пільговий стаж, в розрізі місць роботи (навчання, служби в Збройних Силах України); повідомити, які періоди роботи зараховані до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1 для призначення пенсії та причини такого не зарахування (а.с. 21-22).

На звернення позивача по питанню пенсійного забезпечення, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 04.10.2023 № 31892-28454/Л-02/8-0300-23 (а.с. 23-24) повідомило про те, що в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на розмір пенсії впливає два основні показники: страховий стаж та заробітна плата. Згідно з статтею 33 Закону пенсія по III групі інвалідності призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Крім цього, статтею 24 Закону передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому, до пільгового стажу можливо зарахувати періоди пільгової роботи на підставі уточнюючих довідок та лише за умови підтвердження факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Абзацом третім частини 4 статті 42 Закону № 1058 передбачено, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим-третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.

В зв`язку з цим, проведено перерахунок розміру пенсії автоматизованим шляхом з 01.04.2023 з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку, тобто періоди роботи з 01.05.2021 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.12.2022 зараховано на загальних умовах відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Розмір пенсії на даний час обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 46 років 6 місяців 16 днів, з них: 19 років 8 місяців 7 днів - страховий стаж; 13 років 18 днів - пільговий стаж роботи, 2 місяці 25 днів - навчання за фахом та 13 років 10 місяців 9 днів - додатковий стаж (коефіцієнт страхового стажу - 0,46500).

Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 13930,17грн, який взято за періоди роботи з 01.12.2001 по 31.10.2007, з 01.11.2009 по 30.11.2010, з 01.01.2011 по 31.05.2015 та з 01.08.2020 по 31.12.2020 відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,52763).

Враховуючи персональні дані щодо страхового стажу та заробітку, розмір пенсії за віком, від якого обчислено розмір пенсії по III групі інвалідності, складає 6690,27грн, у тому числі: 6477,53грн розмір пенсії за віком (13930,17грн х 0,46500); 212,74грн - доплата за 11 років понаднормативного стажу.

Розмір ї пенсійної виплати складає 3445,14грн: з них: 3345,14грн - розмір пенсії по інвалідності (6690,27грн х 50%); 100 грн - індексація пенсії з 01.03.2023, що відповідає нормам чинного пенсійного законодавства.

При призначенні пенсії спеціалістами управління Фонду обчислено тривалість пільгового стажу на підставі наданих довідок про факт роботи з повним робочим днем під землею з урахуванням відомостей стосовно фактично відпрацьованого часу в особливо шкідливих умовах праці та даних по результатах проведення атестації робочих місць.

До пільгового стажу з повним робочим днем під землею при обчисленні коефіцієнта страхового стажу та середньомісячного заробітку не враховано період роботи з червня 2015 року по квітень 2019 року ДП «Шахта №1 «Нововолинська» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Зауважено, що функції з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюють органи Державної податкової служби України і лише до їх компетенції входить контроль за дотриманням страхувальниками вимог законодавства, щодо нарахування та сплати єдиного внеску.

При цьому повідомлено, що зарахування до страхового стажу згаданих періодів роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку.

Стосовно переведення на пенсію за віком повідомлено, що відповідно до частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з нормами частини 3 цієї статті Закону мають право на пенсію незалежно від віку працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій, зокрема, на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За матеріалами пенсійної справи тривалість пільгового стажу роботи є недостатньою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи той факт, що тривалість пільгового стажу з урахуванням періоду навчання за фахом не відповідає вимогам частини 3 статті 114 Закону та страховий стаж є недостатнім для виконання умов частини 2 статті 114 Закону, для переведення з пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок трудового каліцтва на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком на даний час, немає підстав.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Також згідно з абзацом восьмим частини другої статті 33 Закону №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком мають, зокрема, непрацюючі чоловіки, яким встановлено ІІІ групу інвалідності і страховий стаж яких становить 35 років.

Водночас, абзацом третім частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, зміст наведених положень законодавства у сфері пенсійного забезпечення дає підстави для висновку, що розмір пенсії шахтарів напряму залежить від страхового та пільгового стажу на підземних роботах.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, зокрема, щодо не зарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні та визначенні розміру його пенсії окремих періодів роботи, а саме: з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 ДП «Шахта № 1» «Нововолинська» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків; періоду навчання за професією машиніст електровоза підземний з 17.12.1991 по 12.12.1994 та періоду строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996.

Так, з матеріалів справи, зокрема, листа ГУ ПФУ у Волинській області від 04.10.2023 № 31892-28454/Л-02/8-0300/23 (а.с. 23-24), індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) (а. с. 12-19) вбачається, що період роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 ДП «Шахта № 1» «Нововолинська» не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні пенсії та обчисленні її розміру.

Разом з тим, із вказаних відомостей (довідка форми ОК-5) та довідки про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.08.2023 № 65 (а.с. 20) також вбачається нарахування позивачу заробітної плати за ці періоди роботи та сплату єдиного внеску. Крім того, спірні періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 7-9).

Отже, на думку суду, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за період роботи, грудень 2010 року, червень 2015 року квітень 2019 року на ДП «Шахта № 1» «Нововолинська» позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказані періоди роботи.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на вказаному підприємстві.

Щодо права позивача на зарахування періоду навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 за професією машиніст електровоза підземний до пільгового стажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі-Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-ХІІ встановлено, що професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів. Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі-Закон №103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 426/17400/16-а, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17, від 05.11.2020 у справі № 681/1567/17, від 11.07.2022 у справі № 160/6695/21).

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 17.12.1991 по 12.12.1994 він навчався у Нововолинському ПТУ-1, а з 15.12.1994 по 31.05.1996 проходив службу в армії та 06.08.1996 прийнятий на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» машиністом МКТ-довозу підземним 3 розряду.

Період навчання позивача з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1 за професією «машиніст електровозу підземний» підтверджується також копією диплома серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

У листі відповідача відсутнє обґрунтування щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1. При цьому з матеріалів справи та доданих до неї документів слідує, що період навчання зарахований позивачу до страхового стажу, що становить 2 роки 11 місяців 26 днів, проте не зарахований до пільгового стажу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після закінчення навчання у Нововолинському ПТУ №1 був призваний на військову службу та період її проходження становив з 15.12.1994 по 31.05.1996. Тобто, фактично перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією перевищує три місяці.

Однак суд враховує ту обставину, що позивач після закінчення навчання 12.12.1994, був призваний 15.12.1994 на військову службу, що позбавляло його можливості влаштуватися на роботу за здобутою спеціальністю.

На думку суду, період проходження військової служби є об`єктивною обставиною та не залежить від волі позивача.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що перерва між днем закінчення навчання (12.12.1994) і днем зарахування на роботу за набутою професією (06.08.1996), за виключенням періоду проходження військової служби, що є об`єктивною обставиною, не перевищує трьох місяців, що відповідає приписам статті 38 Закону №103/98-ВР, тому час навчання позивача з 17.12.1991 по 12.12.1994 в Нововолинському ПТУ-1 за професією «машиніст електровозу підземний» підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Стосовно права позивача на зарахування до пільгового стажу періоду строкової військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996, суд зазначає наступне.

Так, згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 17.12.1991 по 12.12.1994 він навчався у Нововолинському ПТУ-1, а з 15.12.1994 по 31.05.1996 проходив службу в армії та 06.08.1996 прийнятий на ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» машиністом МКТ-довозу підземним 3 розряду.

Отже, судом встановлено, що на момент призову на військову службу ОСОБА_1 закінчив навчання, а відтак відсутні правові підстави для зарахування періоду проходження військової служби з 15.12.1994 по 31.05.1996 до пільгового стажу роботи. Тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача вказаних періодів роботи, та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу відповідно статті 8 Закону № 345-VI (з огляду на документальне підтвердження стажу роботи позивача на підземних роботах не менш як 15 років).

Проаналізувавши вищенаведене суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 у ДП «Шахта № 1» «Нововолинська», до пільгового стажу періоду навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1 та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу відповідно статті 8 Закону № 345-VI (з огляду на документальне підтвердження стажу роботи позивача на підземних роботах не менш як 15 років).

Відтак, на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 у ДП «Шахта № 1» «Нововолинська», до пільгового стажу періоду навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1 та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача зазначені періоди роботи, та здійснити з 05.02.2021 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу з урахуванням вказаного стажу, заробітної плати за ці періоди роботи, відповідно до статті 8 Закону № 345-VI та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 536,80 грн, сплачений згідно з квитанцією від 23.11.2023 (а.с. 6).

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Волинській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 у ДП «Шахта № 1» «Нововолинська», до пільгового стажу періоду навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 02.06.2015 по 22.04.2019 у ДП «Шахта № 1» «Нововолинська», до пільгового стажу період навчання з 17.12.1991 по 12.12.1994 у Нововолинському ПТУ-1 та здійснити з 05.02.2021 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вказаного стажу, заробітної плати за ці періоди роботи, відповідно до статті 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк