Справа № 446/66/24
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

12.01.2024 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд визнати нечинною (скасувати) постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ЛВ № 00530543 від 12.12.2023, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія РАП № ) не відповідає реальним обставинам та є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, 12.12.23 року приблизно в 12 год. 31 хв. він зупинився своїм автомобілем VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Дорошенка з лівої сторони в районі автостоянки, яка розміщена по ліву сторону в кінці вул. Дорошенка перед пересіченням з вул. С. Бандери. Жодних перешкод для руху автотранспорту не створював та зупинився лише на декілька хвилин. В той день, жодних повідомлень про скоєння ним якогось правопорушення на автомобілі не виявив і йому його ніхто не надав. Отримавши оскаржувану постанову, він намагався в мережі Інтернету переглянути фотофіксацію вказаного правопорушення, як про це вказано в постанові, але на вказаному сайті ця фотофіксація виявилась відсутньою, тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного штрафу є безпідставною, а тому не підлягає для виконання, адже відповідач не довів факт події адміністративного правопорушення, не надав жодних доказів адміністративного правопорушення, і не з`ясував чи має місце склад адміністративного правопорушення. Враховуючи вище наведене, позивач вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, адже відповідачем не підтверджено факту порушення ПДР та не надано інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 122 КУпАП, тому постанову РАП № від 10.01.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Костюк У.І..

Ухвалою суду від 17.01.2024 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду.

Після отримання ухвали, позивачем 31.01.2024 усунено недоліки.

Ухвалою суду від 06.02.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання.

08.03.2024 представником Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу суду поданий відзив на позовну заяву, мотивуючи його тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів зареєстровано транспортний засіб «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення за адресою: м. Львів, вул. П. Дорошенка, в районі будинку 77, 12.12.2023 о 12.33 год., на якому було здійснено зупинку і який знаходився в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Дія дорожнього знаку 3.34 передбачає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів для всіх транспортних засобів (окрім таксі). З фотографій, виготовлених інспектором з паркування, видно, що транспортний засіб зупинено в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що не відповідає вимогам п.8.4в і п.3.34 розділу ПДР. Фотофіксація здійснена відповідно до вимог примітки ст. 14-2 КУпАП з урахуванням місця розташування транспортного засобу відносно нерухових об`єктів. Відтак фотоматеріали, які долучено до відзиву, підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог правил паркування транспортних засобів, та наявність події і склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відтак оскаржена постанова містить усі необхідні дані щодо фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим інспектором дотримано вимог ч. 4 ст. 283 КУпАП та розміщено зображення транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на веб-сайті за посиланням: http//inspector.lviv.ua/. З урахуванням положень ч. 5 ст. 179-1 КУпАП винесена постанова без участі позивача не обмежувала його право на захист. Окрім цього, відповідач вважає, що позивачем не надано жодного доказу, який свідчить про наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

25.03.2024 позивачем ОСОБА_1 на адресу суду подане доповнення до адміністративного позову, в якому просить суд змінити захід стягнення, який застосований до нього постановою про адміністративне правопорушення серії РАП № до повідомлення серії ЛВ № 00530543 від 12.12.2023 у виді штрафу на попередження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві, просив розгляд справи здійснювати без участі сторони відповідача.

Судом на підставі ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно з текстом постанови серії РАП № до повідомлення серії ЛВ № 00530543 від 12.12.2023, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як водія, транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з тим, що 12.12.2023 о 12 год. 33 хв. в м. Львів по вул. П. Дорошенка, 77 ОСОБА_1 здійснив зупинку чим порушив вимоги пункту 3,34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 в зоні дії дорожнього знаку 3,34, «Зупинка заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.14).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та зазначає, що будь-якого доказу порушення ним ПДР особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу не надано.

Представником відповідача на адресу суду поданий відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та надає докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення особою вимог дорожніх знаків.

Досліджуючи підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 заперечує факт порушення вимог ПДР України та не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив постанову.

При цьому судом зазначається, що в поданому адміністративному позові позивач ОСОБА_1 вказує, що дійсно 12.12.2023 приблизно 12.30 год. у зв`язку з вимушеними обставинами здійснив зупинку свого транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Дорошенка з лівої сторони в районі автостоянки, яка розміщена по ліву сторону в кінці вул. Дорошенка перед пересіченням з вул. С. Бандери, однак жодних перешкод для руху автотранспорту не створював, а відтак не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові.

Із переглянутої судом постанови начальника відділу інспектора з паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Діденка М.А. про накладення адміністративного стягнення вбачається наявність доказів про порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Також судом зазначається, що представник відповідач заперечив проти поданого позову та надав суду докази на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ПДР України, зокрема з долученої фотофіксації, судом з`ясовано, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 здійснював зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Окрім того, судом відзначається, що позивачем ОСОБА_1 як в самому адміністративному позові так і поданому доповнення не заперечується сам факт зупинки транспортного засобу в зоні дії вище вказаного дорожнього знаку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач довів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало у порушенні особою вимог дорожніх знаків.

Що стосується вимоги позивача про зміну заходу стягнення з штрафу на попередження, судом відзначається, що ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбаченого такого виду стягнення як попередження.

Разом з тим судом звертається увага, на те, що з автоматизованої системи документообігу суду «Д» встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з аналогічними позовами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про неналежну та необ`єктивну оцінку обставин справи поліцейським та приходить до висновку, що інспектором з паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Діденком М.А. правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та при накладенні стягнення за вчинене правопорушення посадовою особою були враховані всі обставини справи, тому підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування вищезазначеної постанови суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текс рішення виготовлено 04.04.2024

Суддя У.І. Костюк