Справа № 140/2917/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2917/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі позивач, ГУ ПФУ у Волинській області, Управління) звернулося із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Відділ) про скасування постанови державного виконавця Відділу Турчинського В.Є. у ВП №73543598 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з оскаржуваною постановою на ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити дії.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

12.12.2023 головним державним виконавцем Відділу Турчинським В.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73543598 на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №25232/2023 від 04.12.2023 у справі №140/8325/23 про зобов`язання провести ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713.

01.02.2024 листом ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0307-5/6462 повідомлено головного державного виконавця, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 виконане в добровільному порядку в повному обсязі.

Зокрема, проведено з 01 січня 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови КМУ «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713. Перерахований розмір пенсії в сумі 20930,00 грн виплачується з 01.09.2023.

Позивач зазначає, що при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають застосуванню норми Закону №3668-VI щодо обмеження пенсій максимальним розміром, а тому, оскільки зобов`язальна частина рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі 140/8325/23 не містить обов`язку здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, ГУ ПФУ у Волинській області правомірно застосовано норми чинного законодавства про обмеження пенсії максимальним розміром.

Також вказує на те, що 04.03.2024 головним державним виконавцем Відділу Турчинським В.Є. надіслано до ГУ ПФУ у Волинській області вимогу про надання інформації щодо стану виконання рішення суду. Проте, що не надавши можливості Управлінню надати у встановлений строк відповідь на таку вимогу, 04.03.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.21).

У поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив. В обґрунтування своєї позиції вказав, що оскільки територіальним органом Пенсійного фонду України рішення суду залишається не виконаним, державним виконавцем 04.03.2024 винесено постанову про накладення штрафу на боржника на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити (а.с.27).

В судове засідання учасники справи не прибули, проте подали клопотання про розгляд справи у відсутності уповноважених представників.

Враховуючи вимоги частини дев`ятої статті 205 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю. Суд, зокрема, зобов`язав ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2023 нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

Рішення суду набрало законної сили 01.08.2023.

04.12.2023 Волинський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист №25232/2023 у справі №140/8325/23 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2023 нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713.

12.12.2023 головним державним виконавцем відділу Турчинським В.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73543598 з виконання виконавчого листа №25232/2023, виданого Волинським окружним адміністративним судом 04.12.2023 (а.с.13зворот).

У повідомленні про виконання рішення суду від 01.02.2023 (а.с.17) ГУ ПФУ у Волинській області зазначило, що на виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження проведено ОСОБА_1 з 01.01.2023 перерахунок та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713. Перерахований розмір пенсії у сумі 20930,00 грн виплачується з 01.09.2023.

04.03.2024 державний виконавець скерував на адресу позивача вимогу та просив терміново надати актуальну інформацію щодо стану виконання рішення суду та надати відповідний розрахунок та докази проведення нарахувань і виплат (а.с.15).

У відповідь на дану вимогу Управління листом від 14.03.2024 повідомило відповідача, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства. Перерахований розмір пенсії на виконання рішення судової інстанції залишився без змін і складав 20930,00 грн. Оскільки згадане рішення суду не містить зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром відносно встановлення щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, тому заборгованість відсутня.

04.03.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області у розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення (а.с.11зворот-12), яку позивач оскаржив в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 у справі №420/5465/18 та враховується судом при вирішенні даного спору.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи постанову про накладення штрафу від 04.03.2024, відповідач зазначив, що ГУ ПФУ у Волинській області не виконало рішення суду.

Так, позивач щодо добровільного виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 виконавцю направив лист від 01.02.2024, в якому зазначив, що дане рішення виконане в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. З 01.01.2023 проведено перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713. Перерахований розмір пенсії у сумі 20930,00 грн виплачується з 01.09.2023. Виплата заборгованості буде здійснена в порядку черговості після виділення коштів з Державного бюджету України. Також виконавця повідомлено, що у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом №25232/2023 виконавче провадження №73543598, на думку позивача, підлягає закінченню (а.с.17).

З вищевказаного слідує, що позивач не виконав повністю вказане рішення суду в частині виплати нарахованої заборгованості саме у зв`язку із відсутністю виділених на цю мету коштів.

Разом з тим, зі змісту розпорядження про перерахунок пенсії у пенсійній справі №N/А52-МНС слідує, що на виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 ОСОБА_1 проведено нарахування щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713. З 01.09.2023 визначено розмір пенсії з надбавками в сумі 24804,89 грн, а з врахуванням максимального розміру 20930,00 грн (а.с.10).

При цьому до загального розміру пенсії в сумі 24804,89 грн включено доплату відповідно до Постанови №713 2000,00 грн.

Відтак з вказаного перерахунку вбачається, що дана доплата до пенсії виплачується, однак пенсія позивача обмежена максимальним розміром 20930,00 грн.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги, що право ОСОБА_1 на виплату пенсії без застосування обмеження максимальним розміром було захищене судовим рішенням від 19.10.2023 у справі №140/19849/23, яке набрало законної сили.

Отже, вказане рішення суду відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, стаття 370 КАС України повинно в обов`язковому порядку виконуватись незалежно від подальших перерахунків пенсії.

Таким чином, Управління, обмежуючи розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, діяв всупереч чинному законодавству.

Крім того, у відповіді від 14.03.2024 на вимогу виконавця Управління зазначило, що оскільки згадане рішення суду не містить зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром відносно встановлення щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, тому заборгованість відсутня.

Аргументи позивача, викладені у даному листі від 14.03.2024, про існування законних підстав для обмеження пенсії позивача не узгоджуються із нормативним регулюванням правовідносин щодо обмеження пенсії, яка призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.

Отже, з вищевстановлених обставин справи слідує, що після перерахунку пенсії з доплатою відповідно до Постанови №713 у розмірі 2000,00 грн позивач протиправно обмежив її розмір, що вказує на протиправні дії пенсійного органу щодо невиконання рішення суду.

Відтак твердження позивача про виконання в повному обсязі рішення суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 не заслуговують на увагу суду.

Крім того, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, за якими можливо було б встановити обсяги фінансування, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат, вжиття ГУ ПФУ у Волинській області заходів, спрямованих на погашення заборгованості перед ОСОБА_1 . Поряд з тим саме боржник зобов`язаний довести належними доказами поважність причин невиконання рішення суду.

Також, не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що відповідач одночасно виніс вимогу від 04.03.2024 про надання інформації та оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду, оскільки Законом №1404-VIII не вказано чіткого алгоритму дій щодо обов`язкового винесення виконавцем вимоги перед винесення постанови про накладення штрафу, оскільки винесення вимоги це є правом виконавця під час здійснення виконавчого провадження

Відтак, оскільки органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду, тому доводи позивача про повне фактичне виконання рішення суду від 30.06.2023 у справі №140/8325/23 не знаходять підтвердження.

Суд наголошує, що невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк є підставою відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII для накладення на боржника штрафу (на юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність винесення постанови про накладення штрафу від 04.03.2024 ВП №73543598.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог Управління, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій