Справа № 619/6219/21
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 619/6219/21
Провадження № 2-а/535/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Гуляєвої Г.М.,

секретар судового засідання Васильченко В.О.

за участю представника позивача Майбороди С.С. (дистанційно)

представника відповідача Мушенок Г.П. (дистанційно)

розглянувши у судовому засіданні в с-щі Котельва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Чернігівської митниці (місцезнаходження: м.Чернігів, просп.Перемоги,6) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил;

УСТАНОВИВ:

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Чернігівської митниці в справі про порушення митних правил №0800/10200/21 від 30.11.2021 року, а провадження у справі про порушення митних правил, порушеного у відношені ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 4 стаття 469 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

29 грудня 2021 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

21 листопада 2022 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від справа №619/6219/21 провадження передана головуючому судді Нечипоренко І.М.

Рішенням Верховного суду №250/1/149-22 від 22.11.2022, відповідно до якого припинено відрядження судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_2 до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області №226 від 25.01.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим по справі суддю Гуляєву Г.М.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 23.02.2023 справу прийнято до провадження.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023 ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 скасовано, справу направлено до Котелевського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

01.02.2024 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

14.02.2024 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про передачу за підсудністю справи до Валківського районного суду Харківської області відмовлено та продовжено судовий розгляд справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Майборода С.С., який діє на підставі ордеру серії АХ № 1138452 від 04.07.2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.105-106) позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач Чернігівська митниця Державної митної служби України надала відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність (а.с.55-71).

У судовому засіданні представник відповідача Чернігівської митниці Державної митної служби України - Мушенок Г.П., яка діє на підставі наданого витягу щодо її повноважень (а.с.158-161) позовні вимоги не визнає повністю та просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши поляснення сторін, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Обґрунтування позовних вимог та факти установлені у судовому засіданні:

03.09.2021 року о 11 год. 11 хв. в зону митного контролю митного поста "Славутич" Чернігівської митниці в напрямку "виїзд за митну територію України" по смузі руху "зелений коридор" заїхав легковий автомобіль марки «BMW 7 ER REIHE»,

номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації Литва), в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_4 .

Проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3

номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 з метою особистого користування на митну територію України 12.07.2018 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС у митному режимі транзиту громадянкою України ОСОБА_1 .

Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , поміщення зазначеного транспортного засобу в інший митний режим, дозволений Митним кодексом України, після 12.07.2018 в ЄАІС Держмитслужби та АСМО "Інспектор" відсутня.

Стаття 325 МК України встановлює, що користування та розпорядження

товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають

під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим

Кодексом та іншими законами України (частина 3).

В ході здійснення митного контролю та перевірки наявних документів було

встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова

НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 було передано, відповідно

до договору купівлі-продажу від 19.06.2020 Б/Н, громадянину України

ОСОБА_5 (паспортні дані не відомі) без дозволу митного органу.

Опитаний 03.09.2021 року громадянин ОСОБА_6 повідомив, що

ввезений на митну територію України автомобіль марки «BMW 7 ER REIHE»,

номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 він придбав у

UAB «Belkin Auto».

Таким чином, громадянка ОСОБА_1 передала транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений 12.07.2018 у режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

У результаті вказаних обставин було складено постанову про порушення митних правил № 0800/10200/21 від 30 листопада 2021 року, справу про порушення митних правил № 0800/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34 000 грн. (а.с. 18-19).

Примірник протоколу про порушення митних правил від 03.09.2021 №0800/10200/21, в якому зазначено час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, направлений ОСОБА_1 листом від 10.09.2021 №7.11-3/7.11-20-04 10/223 за наявною адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з приписів ч.9 та ч.10 ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил №0800/10200 21 вважається врученим громадянці ОСОБА_1 .

Листом від 22.10.2021 №7.11/7.11-20-04/10/3961 громадянку ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду- справи про порушення митних правил від 03.09.2021 №0800/10200/21.

Положеннями ч.4 ст.469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідачем не встановлено коли та за яких обставин відбулася передача вказаного транспортного засобу позивачем.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст.469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викладено в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п.1 розділу IІ вказаного Закону, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п.7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22.08.2019 року, в той час як транспортний засіб марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , позивачем тимчасово ввезений на митну територію України 12.07.2018року.

Відповідачем зазначено у відзиві що в ході здійснення митного контролю та перевірки наданих документів встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.2020 року № Б/Н громадянину України - ОСОБА_5 , без дозволу митного органу, проте вказаного договору купівлі-продажу від 19.06.2020 року до суду не надано.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 вчинила неправомірні операції із транспортним засобом особистого користування марки марки «BMW 7 ER REIHE», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме передала транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка його безпосередньо не ввозила на митну територію України.

Судом установлено що відповідачем не доведено коли та за яких обставин конкретно відбулася передача вказаного транспортного засобу позивачем іншій особі, також не надано жодних підтверджуючих доказів.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії.

Згідно з ч.2 ст.58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил № 0800/10200/21 від 30 листопада 2021 року, у тому числі в частині застосування ч.4 ст.469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст.58 Конституції України.

Відтак, відповідачем не було виконано покладений на нього обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, оскільки останнє не містить належних, достовірних та допустимих доказів факту порушення позивачем вимог Закону.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічний висновок був наведений Верховним Судом зокрема у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про порушення митних правил № 0800/10200/21 від 30 листопада 2021 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ч.3 ст.286 КАС України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначені положення суд вважає що вимога позивача про закриття провадження у справі про порушення митних правил є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 58, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Чернігівської митниці (місцезнаходження: м.Чернігів, просп.Перемоги,6) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, задовольнити повністю.

Постанову Чернігівської митниці Державної митної служби України про порушення митних правил № 0800/10200/21 від 30 листопада 2021 року скасувати, а справу про порушення митних правил № 0800/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Чернігівської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 05.04.2024 року.

Суддя: Г.М.Гуляєва