Справа № 600/5756/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5756/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Чернівецької міської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним пункт 27 рішення Чернівецької міської ради від 23.02.2023 року №1127 у надані дозволу ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0.1000 га, за адресою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2022 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0.1000 га, за адресою АДРЕСА_1 із врахуванням позиції суду.

1.2. Ухвалою суду від 23.08.2023 року відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. 21.02.2022 року позивач звернулась із заявою до Чернівецької міської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_1 .

2.2. Однак пунктом 27 рішення Чернівецької міської ради від 23.02.2023 року №1127 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні звернення стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (відповідно до наданих графічних матеріалів), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01).

Позиція позивача

2.2. У поданих до суду заявах по суті справи в обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що Чернівецька міська рада порушила місячний термін у розгляду заяви ОСОБА_1 , адже заява подана 21.02.2022 року, а розгляд на сесії Чернівецької міської ради відбувся лише 23.02.2023 року. На адвокатський запит відповідач надав службову записку заступника директора - начальника управління містобудування та архітектури, головного архітектора ОСОБА_2 про те, що розміщення земельної ділянка за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» відповідає затвердженій містобудівній документації.

2.3. Враховуючи вищезазначене вважає, що позивачем виконано всі необхідні дії для отримання вказаної земельної ділянки у власність, тому підстав для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_1 , в Чернівецької міської ради відсутні.

2.4. Наголошує, що частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним, а саме: підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

2.5. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України. Тобто, якщо особа, яка звернулась до відповідного органу місцевого самоврядування та виконала усі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, то відповідно підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні. Таку правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №545/808/17, від 22.02.2019 року у справі №813/1631/14.

2.6. Також вважає, що безпідставними є посилання представника відповідача на введення в Україні воєнного стану, адже згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

2.7. Зауважує, що Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24.03.2022 року №2145-ІХ набрав чинності 07.04.2022 року.

2.8. Заява ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради подана 21.02.2022 року, тому зважаючи на місячний термін розгляду такого типу заяв в порядку Земельного кодексу України, Чернівецька міська рада не мала підстав для відмови у задоволенні заяви, адже вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначений в статті 118 Земельного кодексу України, і на момент подачі заяви із сплином місячного терміну не існувало підстав для відмови у задоволенні заяви позивача.

2.9. Наголошує, що відповідачем, розгляд заяви позивача мав відбутись на пленарному засіданні в березні місяці, тобто до настання всіх описаних відповідачем змін до законодавства та прийняття інших нормативно-правових документів, зокрема і Рішення засідання Погоджувальної ради, яка відбулась 13.04.2022 року про те, що членами ради вирішено не проводити чергові сесії під час воєнного стану.

Позиція відповідача

2.10. Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

2.11. Зазначає, що чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не передбачає механізму відведення земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення.

2.12. Зокрема, згідно з положеннями частин 2,5-6 статті 79 і Земельного кодексу України Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

2.13. Із зазначеними нормами Земельного кодексу України кореспондуються положення статей 50, 56 Закону України «Про землеустрій».

2.14. Так, згідно з частинами 1, 2 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

2.15. Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

2.16. Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що формування нових земельних ділянок із земель комунальної власності здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. В інших випадках розробляється технічна документація з поділу чи об`єднання земельних ділянок.

2.17. Складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не може бути затверджений в силу внесених змін до Земельного кодексу України, а саме підпункту 5 пункт 27 Перехідних положень (під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється) 3 цих же підстав, у будь-якому випадку не може бути задоволена позовна вимога про зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

2.18. Зазначені обставини вказують на те, що відмовляючи Позивачу у затвердженні вищезазначеного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, добросовісно, з урахуванням усіх обставин справи, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

2.19. Отже, враховуючи вказані норми законодавства та фактичні обставини, відповідач не міг прийняти рішення про надання дозволу позивачу на складання проекту землеустрою на підставі його заяви від 21.02.2022, оскільки таке не може бути реалізоване на практиці та могло б призвести до порушення охоронюваного законом інтересу інших осіб.

2.20. Також, стосовно вимоги зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, то вказує, що дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до пункту 35 постанови Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 1340/5638/18 зроблено висновок про те, що вирішення питання в частині зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, перебуває поза компетенцією адміністративного суду, оскільки до юрисдикції суду в широкому розумінні не входить зобов`язання відповідача приймати на сесії будь-яке конкретне рішення, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції, зокрема, органів місцевого самоврядування. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати рішення неправомірним та скасувати його, а також зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду повторно розглянути відповідне питання та прийняти за наслідками розгляду вмотивоване та обґрунтоване нормами законодавства рішення, при цьому суд не може перебирати на себе функцію дозвільного органу, яка не покладена на суд законом.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 21.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Чернівецької міської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_1 .

3.2. Рішенням Чернівецької міської ради від 23.02.2023 року №1127 Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволів на складання проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні звернення стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (відповідно до наданих графічних матеріалів), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01) (пункт 27 рішення).

3.3. Також судом встановлено, що стосовно заяви ОСОБА_1 від 21.02.2022 року заступником директора Департаменту урбаністки та архітектури Чернівецької міської ради начальником управління містобудування та архітектури, головним архітектором міста Дмитром Домітрюком складено службову записку на ім`я директора Департаменту урбаністки та архітектури Чернівецької міської ради Андрія Тимофійчука про те, що місце розміщення земельної ділянки на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідає затвердженій містобудівній документації.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

4.2. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

4.3. Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України, у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення) встановлено, що земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

4.4. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

4.5. Згідно статті 33 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

4.6. Відповідно до пункту 5 статті 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

4.7. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

4.7. Пунктом а частини 2 статті 83 ЗК України передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

4.8. Відповідно до статті 130 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

4.9. Згідно пункту г частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

4.10. Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

4.13. Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила наявний правовий конфлікт.

5.2. Предметом цього позову є рішення Чернівецької міської ради від 23.02.2023 року №1127 Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволів на складання проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність, пунктом 27 якого ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні звернення стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (відповідно до наданих графічних матеріалів), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01).

Як визначено оскаржуваним рішенням, нормативною підставою для відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки у власність визначено Земельний кодекс України, статтю 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, підпункт 5 пункту 27 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, яким заборонено на період дії воєнного стану безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, пропозиції департаменту урбаністики та архітектури міської ради.

5.3. Суд зазначає, що законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність або користування земельних ділянок із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

5.4. Нормами ЗК України також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Разом із цим, даний перелік є вичерпним.

5.5. Підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність або користування, які зазначені в абзаці 1 частини 7 статті 118 ЗК України не підлягають розширеному тлумаченню, визначений нею перелік підстав для відмови є вичерпним, що зокрема слідує із слова лише.

5.6. У разі відсутності наведених підстав для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність (про що обов`язково зазначається в рішенні) та перебування земельної ділянки у комунальній власності (юрисдикційна належність землі територіальній громаді), відповідач зобов`язаний був надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

5.7. При цьому, суд звертає увагу на чітку регламентацію Земельним кодексом України строку розгляду відповідачем поданої позивачем заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою, а саме у місячний строк (абзац 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України).

5.8. У свою чергу, суд наголошує, що Земельний кодекс України також визначає те, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України).

5.9. Поряд з цим, суд наголошує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

5.10. Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

5.11. Отже, як на дату прийняття спірного рішення відповідача так і на час розгляду цієї справи у суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

5.12. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24 березня 2022 року № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України. Так, Розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 7 квітня 2022 року.

5.13. У свою чергу, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель від 19.10.2022 року № 2698-IX підпункт 5 пункту 27 Перехідних положення Земельного кодексу України доповнено другим реченням такого змісту: Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

5.14. З огляду на зміни, які внесені до ЗК України Законом № 2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

5.15. Водночас суд звертає увагу, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.16. Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

5.17. Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

5.18. Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

5.19. Суд зазначає, що особливістю спірних правовідносин є те, що позивачем заява щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою подана до Чернівецької міської ради 21.02.2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану та до зміни з 7 квітня 2022 року правового регулювання щодо процедури безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації згідно Закону № 2145-IX.

5.20. Відтак, суд враховує те, що із заявою щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою ОСОБА_1 звернулась до Чернівецької міської ради 21.02.2022 року. Натомість, за результатом розгляду звернення позивача Чернівецькою міською радою у місячний строк не прийнято жодного із визначених частиною 7 статті 118 ЗК України рішень, а саме: 1) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; 2) про відмову наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

5.21. У такому випадку, згідно положень абзацу 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України ОСОБА_1 , як особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку мав право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово мав повідомити Чернівецьку міську раду та до письмового повідомлення додати договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

5.22. Водночас, позивач не скористалась визначеним абзацом 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України механізмом щодо замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу Чернівецькою міською радою.

5.23. Натомість, на дату прийняття відповідачем спірного рішення в Україні діяв воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

5.24. Відтак, приймаючи спірне рішення вже в умовах дії в Україні воєнного стану відповідач, хоч і з порушенням строку розгляду поданої позивачем заяви, діяв у відповідності до положень підпункту 5 пункту 27 розділу Перехідні положення ЗК України, оскільки інших альтернативних дій вказана місцева рада не вправі була вчиняти.

5.25. Таким чином, cпірне рішення відповідача є таким, що прийняте у межах повноважень, відповідно до закону, та відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, а тому не підлягає скасуванню.

5.26. Таким чином, оскільки основна вимога позивача у цій справі не підлягає задоволенню, то відповідно не підлягає задоволенню і похідна вимога позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2022 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, за адресою АДРЕСА_1 із врахуванням позиції суду.

5.27. Водночас суд звертає увагу, що позивач після закінчення воєнного стану в Україні не позбавлений можливості отримати у встановленому порядку відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

5.28. Наведена у цій справі позиція суду, відповідає висновку щодо застосування права, який викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.08.2023 року, справа №300/3771/22 (адміністративне провадження № К/990/16617/23).

5.29. Окрім цього, суд вважає, що чинне законодавство, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.2. Відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення не обґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні цього позову суд відмовляє повністю.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. У зв`язку із тим, що у задоволенні цього позову відмовлено повністю, суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Чернівецька міська рада (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 1, ).

Суддя О.В. Анісімов