Справа № 120/11198/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 квітня 2024 р. Справа № 120/11198/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Комара Павла Анатолійовича, розглянувши письмово заяву в порядку ст. 383 КАС Украхни в справі за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 08.11.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.09.2021 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" без обмеження розміру пенсію по втраті годувальника максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

В подальшому позивач звернулася до суду із заявою, поданою в порядку ст. 383 КАС України. У вказаній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду, а саме: щодо не нарахування стягувачу та не включення до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії заборгованості по щомісячній доплаті до пенсії у розмірі 2000,00 грн та щодо не виплати стягувачу нарахованої на виконання рішення суду щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн.

Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

Частиною 2 ст. 383 КАС України визначено, що до такої заяви додається, зокрема документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

У свою чергу як визначено в ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому подана, в порядку ст. 383 КАС України, вищезазначена заява до передбаченого ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" вичерпного переліку заяв, за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

Суд зазначає, що п. п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із деякими питаннями виконання судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином заявнику необхідно було б за подання цієї заяви сплатити судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805,20 грн.

Втім заявником, в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України, документа про сплату судового збору не надано, підстав для звільнення від сплати судового збору не зазначено.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку ст. 383 КАС України дійшов Верховний Суд у постановах від 27.06.2019 по справі № 807/220/18, від 11.12.2019 по справі № 821/471/18, від 25.06.2020 по справі № 0240/2226/18, в ухвалі Верховного Суду від18.12.2020 по справі № 200/5793/20-а.

Відтак, подана заява за відсутності документа про сплату судового збору є такою, що не відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява, подана в порядку ст. 383 КАС України підлягає поверненню заявнику відповідно до положень ч. 5 ст. 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 по справі №120/11198/23, що подана в порядку ст. 383 КАС України, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович