Справа № 460/22172/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадження питання про закриття провадження у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Ухвалою суду від 27.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні.
01.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Троцької Л.Д. про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що 19.03.2024 позивач по справі - ОСОБА_1 помер. А тому, керуючись п. 99.1 ст.99 Податкового кодексу України та п. 1 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України просив суд зупинити провадження у справі до встановлення правонаступника.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на таке.
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого Костопільським відділом реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років про що 19.03.2024 складено відповідний актовий запис № 161.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Разом з тим, у відповідності до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Із матеріалів справи судом встановлено, що підставою визначення грошового зобов`язання контролюючим органом є застосування штрафних санкцій до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 згідно із п. 1, 7 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України.
Так, статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до статтей 18, 19 ПК України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.
Платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах.
Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.
Представник платника податків користується правами, встановленими цим Кодексом для платників податків.
Згідно із пунктами 37.1, 37.2 статті 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Підпунктом 37.3.2 пункту 37.3 статті 37 ПК України встановлено, що підставою для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою.
Пунктами 38.1, 38.2 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
З аналізу наведених положень ПК України, який містить у собі спеціальні норми в частині регулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вбачається, що у зв`язку із смертю платника податків, припиняється його персональний податковий обов`язок.
В судовому засіданні не встановлено наявність у позивача податкових агентів або представників позивача як платника податків, які б мали такі самі права та обов`язки як і позивач-платник податків, в тому числі і право приймати участь у розгляді адміністративної справи та підтримувати позовні вимоги.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Як встановлено судом із змісту правових норм ПК України, податковий обов`язок визначений контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, яке оскаржив позивач в судовому порядку, має персональний характер і стосується виключно тільки позивача як платника податків за відсутності у нього податкових агентів та податкових представників, відповідно право на оскарження податкового повідомлення-рішення також має в даному випадку персональний характер, оскільки стосується тільки прав та інтересів платника податків.
Так зокрема згідно із частиною 1 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У разі якщо припиняється зобов`язання платника податків в зв`язку із його смертю, відповідно і припиняється право на оскарження такого зобов`язання, зокрема і в судовому порядку.
В зв`язку з тим, що сплата податкового боргу та оскарження правомірності наявності такого боргу є персональним обов`язком та правом платника податку, ПК України не передбачає оскарження спадкоємцями померлого оподаткового боргу в судовому порядку, а у позивача відсутні податкові агенти та податкові представники які мають такі ж права та обов`язки як і платник податків, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини, тобто оскарження правомірності нарахування контролюючим органом штрафних санкцій не допускають правонаступництва.
Разом з тим, суду слід зазначити, що відповідно до підпункту 97.4.4 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи, яка померла або визнана судом безвісно відсутньою або оголошена померлою чи визнана недієздатною, є особи, які вступають у права спадщини або уповноважені здійснювати розпорядження майном такої особи.
Суд звертає увагу, що у відповідності до п. 99.1 статті 99 цього Кодексу виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) у разі її смерті або оголошення судом померлою здійснюється її спадкоємцями, які прийняли спадщину (крім держави), в межах вартості майна, що успадковується, та пропорційно частці у спадщині на дату її відкриття.
Претензії спадкоємцям пред`являються контролюючими органами в порядку, встановленому цивільним законодавством України для пред`явлення претензій кредиторами спадкодавця.
Після закінчення строку прийняття спадщини грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавця стають грошовими зобов`язаннями та/або податковим боргом спадкоємців.
Протягом строку прийняття спадщини на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців пеня не нараховується.
У разі переходу спадщини до держави грошові зобов`язання померлої фізичної особи припиняються.
Відтак, Податковим кодексом України врегульовано, що лише питання погашення податкового боргу померлої фізичної особи, яке здійснюється контролюючими органами в порядку, встановленому цивільним законодавством України для пред`явлення претензій кредиторами спадкодавця, а не в порядку адміністративного судочинства.
При цьому, положення Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів не покладають на адміністративні суди обов`язку встановлювати коло осіб, які є правонаступниками (спадкоємцями) померлої особи.
Оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, то суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити.
Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 238, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В :
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 08 квітня 2024 року.

Суддя Д.П. Зозуля