Справа № 340/6954/23
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6954/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Донецького державного універститету внутрішніх справ (25015, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1) про визнання визнання бездіяльноісті протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Донецького державного університету внутрішніх справ, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористану відпустку при звільненні;

- зобов`язати Донецький державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням індексації та компенсацію за невикористану відпустку у 2022 році;

- стягнути з Донецького державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу, у розмірі 20 000 (Двадцять тисяч) гривень.

В обґрунтування вимог представник зазначив, що 01.04.2022 позивача зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що при звільнені відповідачем було проведено з позивачем неповний розрахунок грошового забезпечення, а саме не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільнені та компенсацію за невикористану відпустку.

Ухвалою судді від 30.08.2023 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 20.12.2023 продовжено процесуальний строк розгляду справи.

Відповідач правом подати відзив не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.

Наказом голови Національної поліції України від 28.03.2022 №431 о/с, відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліці.» звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) майора поліції ОСОБА_1 , якого згідно зі ст.71 Закону України «Про Національну поліцію» та Указом Президента України від 09 грудня 2015 року №691/2015 «Про перелік посад, які можуть бути заміщені поліцейскими в державних органах, установах та організаціях» відряджено до Донецького юридичного інституту МВС України із залишенням на службі в поліції, з 01 квітня 2022 року (а.с.25).

Вказаний наказ направлено до Донецького державного університету внутрішніх справ для проведення необхідних розрахунків при звільненні з поліції згідно з ч.5 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.97 та ч.3 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію», наказу МВС від 12.09.2017 №772 «Про затвердження Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час) (у редакції наказу МВС від 24.12.2019 №1100), зареєстрованогоМіністерством юстиції України 03.10.2017 за №1224/31092.

25.08.2022 Донецьким державним університетом внутрішніх справ надано відповідь ОСОБА_1 за №3146 на його скаргу від 15.08.2022 щодо можливих неправомірних дій з боку працівників університету в частині розрахунків під час звільнення (а.с.29-30).

Також, 12.09.2022 до вказаного листа, відповідач додатково поінформував позивача, що вказані ним види розрахунку (одноразова грошова допомога при звільненні та компенсація за невикористану відпустку) йому нараховані відповідно до норм чинного законодавства, які можливо отримати на відповідний рахунок. Також зазначено заходів, які перелічені у відповіді від 25.08.2022 №3146, а також: підтвердження факту перебування на підконтрольній території України; отримання трудової книжки особисто або її пересилання поштою на зазначену ОСОБА_1 адресу (за окремою письмовою заявою та згодою); надання відповідних банківських рахунків, які діють на підконтрольній території України, та по яким можливо встановити отримувача розрахунків йому будуть виплачені всі відповідні вказані розрахунки згідно діючого законодавства (а.с.31-32).

Аналогічні за змістом відповіді були надані відповідачем на адвокатські запити 07.07.2023 №11аз та 19.07.2023 №13 аз (а.с.34-35, 38-39).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 102 Закону України цього ж Закону, пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з пунктами 2, 6, 8 розділу VIII Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799 (далі Порядок №260)

поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Також, за змістом п.8 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:

щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;

щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадку призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день призупинення, крім премії.

Таким чином, відповідно до зазначених норм законодавства, при звільненні позивача, Донецьким державним універститетом внутрішніх справ повинна була виплачена одноразова грошова допомога та компенсація за невикористану відпустку при звільненні.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Приписами ст.1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до приписів ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою КМ України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Враховуючи, що грошова допомога при звільненні має разовий характер, то така виплата не підлягає індексації, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має банківський рахунок відкритий в АТКБ «Приватбанк», а отже доводи відповідача щодо необхідності надання банківських рахунків, які діють на підконтрольній території України є безпідставними.

Суд зазначає, що чинне законодавство України не передбачає умов для проведення роботодавцем розрахунку зі звільненим працівником, така виплата є безумовною.

Враховуючи наведене, а також не надання відповідачем доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористану відпустку при звільненні позовні вимоги в частині визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити вказані дії підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Слід зазначити, що представником позивача в адміністративному позові зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу складає 20000,00 грн., разом з тим детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат до суду не надано, в зв`язку з чим заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач, в частині задоволених позовних вимог, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», отже відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Донецького державного універститету внутрішніх справ (25015, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1) про визнання визнання бездіяльноісті протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького державного університету внутрішніх справ, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Зобов`язати Донецький державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні та компенсацію за невикористану відпустку у 2022 році.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА