Справа № 705/896/24
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/896/24
2-а/705/36/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.01.2024.В позові позивач посилається на те, що 29.12.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП у зв`язку із неприбуттям в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 на 09-00 годину 29.12.2023 для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії та визначення призначення на особливий період. 12.01.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №79 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. У постанові вказано, що протокол про адміністративне правопорушення був йому направлений 08.01.2024 та вказано, що його було повідомлено про розгляд справи 12.01.2024 о 14.40 год. в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак даного листа він не отримував та не знав про складення відносно нього протоколу та розгляд адміністративних матеріалів. 26.01.2024 він отримав протокол про адміністративне правопорушення та постанову № 79 у справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що він дійсно отримав повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 год. 29.12.2023 для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії. Однак з 28.12.2023 по 29.12.2023 від відчув недомагання та погіршення стану свого здоров`я. 29.12.2023 він звернувся за медичною допомогою, йому було призначено лікування та відкрито листок непрацездатності. Тому він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з поважних причин. Позивач просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №79 від 12.01.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі 3400 грн..

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення, у тому числі шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску.

15.02.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 12.02.2024 та до неї долучені відповідні документи, у тому числі заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

16.02.2024 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено зі змісту заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, 12.01.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 79 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. У постанові вказано, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 08.01.2024 був направлений останньому листом та його повідомлено про розгляд справи. Однак даного листа він не отримував та не знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд адміністративних матеріалів 12.01.2024. Зазначає, що 26.01.2024 він отримав протокол про адміністративне правопорушення та постанову № 79. Вказує, що він пропустив строк оскарження постанови № 79 у справі про адміністративне правопорушення, з поважних причин, так як тільки 26.01.2024 отримав листа та дізнався про складення протоколу по адміністративне правопорушення відносно нього та винесення відповідної постанови, тому просить поновити йому строк на оскарження постанови № 79 винесеної 12.01.2024.

13.03.2024 на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов відзив на позов у якому вказано, що у своєму позові ОСОБА_1 визнає, що отримав повістку про необхідність йому прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 год. 29.12.2023, що підтверджується розпискою. Отримання розписки є належним та допустимим доказом обізнаності позивача про дату та час його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, ОСОБА_1 також визнав, що не прибув у час та дату зазначені у повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення його військово- облікових даних, проходження медичної комісії для визначення призначення на особливий період. Неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується і відомостями Книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_5 за 29.12.2024. Позивач поважною причиною вважає свою хворобу, на підтвердження якої надав копію роздруківки від 29.12.2023. ІНФОРМАЦІЯ_6 не погоджується із зазначеним та вважає, що дана роздруківка не стосується даної справи. Дана роздруківка (без визначення конкретного лікаря) дивним чином збігається із датою прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що викликає сумніви. Роздруківка, на яку посилається позивач не містить відомостей неможливості ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Із наданої позивачем роздруківки неможливо встановити відомостей про конкретний діагноз чи хворобу ОСОБА_1 та про призначене йому лікування. Відповідно до часу, зазначеного у роздруківці, відвідування лікаря відбулось об 14:38 години, що не позбавляло позивача прибути в цей день до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 години, або після відвідування лікаря він міг безперешкодно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач вважає, що позивач не мав поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач також зазначає, що не отримував і не знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд адміністративних матеріалів щодо нього 12.01.2024. Однак позивач отримавши повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , був ознайомлений із тим, що у випадку неявки за повісткою у визначений час та дату, йому необхідно протягом 24 годин прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складення адміністративного протоколу. Цим же повідомленням ОСОБА_1 роз`яснено його права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Зазначене підтверджується підписом ОСОБА_1 на зворотній частині розписки про отримання повістки, ті самі відомості знаходяться і на зворотній частині повістки, яка лишилась у ОСОБА_1 .. За вказаних обставин не мають значення твердження позивача про те, що він не був присутнім при складенні протоколу про адміністративне правопорушення і постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 сам вирішив не прибувати для його складення.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗаконуУкраїни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В силу ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно протоколу №79 про адміністративне правопорушення від 29.12.2023, ОСОБА_1 не прибув за отриманою ним 28.12.2023 повісткою, про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 на 09:00 годин 29.12.2023 для уточнення його облікових даних, оформлення військово-облікових документів, проходження ним медичного огляду та визначення призначення на особливий період.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . №79 від 12.01.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. У постанові вказано, що 28.12.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав повістку про необхідність йому прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 на 09:00 годину 29.12.2023 для уточнення його облікових даних, оформлення військово-облікових документів, проходження ним медичного огляду та визначення призначення на особливий період. На вказаний час та дату ОСОБА_1 не прибув, причини неявки не повідомив. Адміністративне правопорушення підтверджується розпискою про отримання повістки, протоколом про адміністративне правопорушення, книгою обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_5 , рапортами молодшого сержанта ОСОБА_3 , старшого солдата ОСОБА_4 .. На вказаний час та дату ОСОБА_1 знову не прибув, причини неявки знову не пояснив.

Згідно ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з ст.ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст.277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст.210-1 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими ст.268 КУпАП.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Відповідач не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримав його копію, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не прибув в зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст.210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів суд приходить до висновку, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вищевказаних вимог закону дотримано не було. Так, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду беззаперечно не доведено, що позивач був завчасно належним чином повідомлений за три доби до дати розгляду справи відносно нього. Крім того, як стверджує сам позивач у позові, даний протокол та постанова були складені у його відсутність. На спростування даних доводів відповідачем долучено до матеріалів відзиву розписку, за підписом ОСОБА_1 , на якій із зворотної сторони вказано, що у випадку неявки за повісткою у визначений час та дату, ОСОБА_1 необхідно протягом 24 годин прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складення адміністративного протоколу. Однак, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 79 від 29.12.2023 розгляд справи було призначено на 12.01.2024 о 14 год. 40 хв.. Доказів обізнаності ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів на вказано дату та час стороною відповідача надано не було.

Як вбачається з доводів позовної заяви, матеріали розглядалися у відсутність позивача, що позбавило його права надати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 79 від 29.12.2023 не вказані свідки правопорушення, при цьому у протоколі вказано, що до протоколу додаються рапорти молодшого сержанта ОСОБА_3 та старшого солдата ОСОБА_4 .

Разом з тим, позивачем підтверджено документально, що він з поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 за викликом, яке було призначене на 09 год.00 хв. 29.12.2023, оскільки хворів та долучив до матеріалів справи виписку з Інтернет ресурсу з порталу «pfu.gov.ua», що стосується листку непрацездатності ОСОБА_1 , який відкрито 29.12.2023 по 01.01.2024.

Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає, що відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, на громадян, яким вручено повістку, покладається обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити відповідний орган про поважність причин не прибуття за повісткою, які визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Виходячи із аналогії права, згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Таким чином, наданий позивачем витяг з Інтернет ресурсу, а саме листок непрацездатності, підтверджує наявність поважної причини, яка об`єктивно перешкоджала позивачу з`явитись за викликом 29.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та суб`єктивної сторони правопорушення.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не надано до суду доказів, які спростовують наведені позивачем факти порушення порядку прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що у позивача були наявні поважні причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_5 та що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення та належного її вручення порушнику, а тому у суду є всі наявні підставі для скасування постанови у судовому порядку з підстав порушення процедури розгляду адміністративного матеріалу, в зв`язку з чим позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що десятиденний строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 26.01.2024, коли отримав рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а до суду позивач звернувся з позовом 07.02.2024. Відтак, пропущений позивачем строк звернення до суду слід поновити.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 139, 211, 241-246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови № 79 від 12.01.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову № 79 у справі про адміністративне правопорушення, винесену 12 січня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко