Справа № 380/15273/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 рокусправа № 380/15273/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

установив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» до Львівської митниці з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 05.06.2023 року № UA209000/2023/100291/1, від 06.06.2023 року № UA209000/2023/100295/2, від 07.06.2023 року № UA209000/2023/100299/2;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України № UA209230/2023/001547, № UA209230/2023/001554, № UA209230/2023/001572.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.01.2023 року між ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» та Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. z o.o. укладено контракт № 2023/01/01-KK, відповідно до якого позивач купує скло та дзеркало у відповідності з інвойсами, які є невід`ємною частиною контракту. У разі поставки товару партіями Інвойси складаються на кожну наступну партію товару.

На підставі контракту від 02.01.2023 року № 2023/01/01-KK продавцем Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. z o.o. виставлено покупцю ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» інвойси:

- від 31.05.2023 року № за поставку дзеркал скляних SGG MIRALITE PURE CLEAR 4 MM (одна зі сторін покрита сріблом) в кількості 21214,93 кг (2166,75 м2) на загальну суму 15383,93 євро;

- від 30.05.2023 року № за поставку дзеркал скляних SGG MIRALITE PURE CLEAR 4 MM (одна зі сторін покрита сріблом) в кількості 21214,93 кг (2166,75 м2) на загальну суму 15383,93 євро;

- від 02.06.2023 року № за поставку дзеркал скляних SGG MIRALITE PURE CLEAR 4 MM (одна зі сторін покрита сріблом) в кількості 21214,93 кг (2166,75 м2) на загальну суму 15383,93 євро.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного товару в режимі імпорту, ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» в червні 2023 року було оформлено та подано до Львівської митниці митні декларації: - № 23UA72U5 від 02.06.2023 року, - № 23UA73U0 від 06.06.2023 року, - № 23UA70U2 від 07.06.2023 року, в яких ціну товару дзеркал скляних визначено за основним методом. Для підтвердження заявленої митної вартості товару та її визначення за основним методом декларантом подано до митного органу відповідний пакет документів.

Митним органом запропоновано позивачу відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості. На пропозицію митного органу позивачем надано додаткові документи: проформи- інвойси, замовлення на поставку товару, листування з експортером, прайс-листи експортера, договори-заявки на перевезення вантажу, платіжні інструкції про оплату товару, висновок експерта про вартісні характеристики товару.

За результатами розгляду поданих позивачем документів Львівська митниця не погодилася із зазначеною митною вартістю та винесла рішення від 05.06.2023 року № UA209000/2023/100291/1, від 06.06.2023 року № UA209000/2023/100295/2, від 07.06.2023 року № UA209000/2023/100299/2 про коригування митної вартості товарів, якими митну вартість імпортованого товару - дзеркал скляних визначено за резервним методом, з розрахунку 1,1199 долар США за 1 кілограм, у зв`язку з чим відповідачем видано картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA209230/2023/001547, № UA209230/2023/001554, № UA209230/2023/001572.

Внаслідок відмови митного органу у митному оформленні (випуску) товарів позивач був вимушений подати до Львівської митниці митні декларації № 23UA92U6, № 23UA24U9, № 23UA94U7, за якими імпортований товар випущено у вільний обіг у зв`язку зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. В результаті позивач надлишково сплатив до Державного бюджету України податок на додану вартість в загальному розмірі 134384,91 грн.

Позивач вважає, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими, та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом (резервним) здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Наголошує, що не беручи до уваги інформацію, яка зазначена у поданих документах, митниця зробила хибний висновок, що декларантом не подані документи, які потрібні для визначення митної вартості товару, тому Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість товару. Вказує, що рішення які оскаржуються не містять жодних пояснень, щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Позивач зазначає, що митний орган не навів жодних правомірних обґрунтувань як підставу визначення митної вартості товару, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та документально не підтверджені. Крім цього, при встановленні відсутності достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідно надати для підтвердження того чи іншого показника.

Таким чином, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 21.07.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказав, що рішення про коригування митної вартості від 05.06.2023 № UA209000/2023/100291/1 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 02.06.2023 № 23UA72U5), виносилось на товари: дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 M2), за ціною 0,8279 Дол. США за кг, на умовах поставки FCA Dabrowa Gornicza. Під час розгляду документів було встановлено наступне: - у рахунку - фактурі про оплату транспортних витрат від 01.06.2023 № 2389 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат (навантаження, страхування, тощо), понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально в повному обсязі та не піддаються перевірці, що е порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МЕСУ; - згідно наданої до митного контролю CMR від 31.05.2023 SK 0168366 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється Quadro SNV s.r.o, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок на перевезення вантажу до митного кордону України № 2389 від 01.06.2023, договір-заявку на перевезення від 29.05.2023 № 34 від ТОВ ГалЄвро Транс, будь-який договір доручення чи інший посередницький договір митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, в. відповідно числового значення рівня митної вартості товару; - у гр. 5 CMR від 31.05.2023 SK 0168366 вказано проформа від 31.05.2023 № . Разом з тим у гр. 44 митної декларації вказано рахунок проформу з іншим номером, даний номер також зазначено у гр. 70 банківського платіжного документу від 16.05.2023 № 384. У графі 44 під кодом 0325 зазначено документ № 61600958 від 10.05.2023.

Рішення про коригування митної вартості від 06.06.2023 № UА209000/2023/100295/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 06.06.2023 № 23UA73U0), виносилось на товари: дзеркала скляні, одна із сторін покри та сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 M2), за ціною 0,8268 Дол. США за кг, на умовах поставки FCA Dabrowa Gornicza. Під час розгляду документів було встановлено наступне: - у рахунку - фактурі про оплату транспортних витрат від 02.06.2023 № 2 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат (навантаження, страхування, тощо), понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджена; документально в повному обсязі та не піддаються перевірці, що е порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МКУ; - згідно наданої до митного контролю CMR від 02.06.2023 662521 - у гр. 5 вказане проформа від 02.06.2023 № . Разом з тим у гр. 44 митної декларації вказано рахунок проформу з іншим номером, даний номер також зазначено у гр. 70 банківського платіжного документу від 30.05.2023 № 395. У графі 44 під кодом 0325 зазначено документ № 61600960 від 10.05.2023.

Рішення про коригування митної вартості від 07.06.2023 № UA209000/2023/100299/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 07.06.2023 № 23UA70U2), виносилось на товари: дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 M2), за ціною 0,8324 Дол. США за кг, на умовах поставки FCA Dabrowa Gornicza. Під час розгляду документів було встановлено наступне: - у рахунку - фактурі про оплату транспортних витрат від 31.05.2023 №3044 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат (навантаження, страхування, тощо), понесених покупцем до моменту перетину митного кордону України. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально в повному обсязі та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МКУ; -згідно наданої до митного контролю CMR від 31.05.2023 б/н у гр. 5 вказано проформа від 31.05.2023 № . Разом з тим у гр. 44 митної декларації вказано рахунок проформу з іншим номером, а саме під кодом 0325 вказано номер 61600959 від 10.05.2023, даний номер також зазначено у гр. 70 банківського платіжного документу від 25.05.2023 № 393; - у експортній декларації країни відправлення 23PL331020E0533021, вартість товару 74896,00 грн, що у перерахунку по курсу (євро до злотого 4,6278 станом на 31.05.2023) згідно даних сайту money.pl, становить 16183,93 євро, згідно фактури від 31.05.23 - 15 383,9300 євро.

Відповідач зазначає, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару за митними деклараціями, за якими відмовлено у митному оформленні від 02.06.2023 № 23UA72U5, від 06.06.2023 № 23UA73U0, від 07.06.2023 № 23UA70U2, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх - відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FCA (FreeCarrier (.., namedplace) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Декларанту була скеровано вимога для надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, однак на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який зміг би підтвердити числове значення митної вартості товару, заявленого декларантом у митній декларації.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ та застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні позову.

27.07.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив. Вказав, що відповідачем у відзиві не зазначено та не спростовано те, що декларантом було подано всі наявні документи, що визначає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. На переконання представника, митниця була зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 05.04.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» (далі - ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ»/позивач) є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 37800938, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

02.01.2023 року між Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. Z o.o. (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» (Покупець) укладено контракт № 2023/01/01-КК, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах вказаних нижче товар - скло та дзеркало таких марок: PLANICLEAR, DIAMANT, PARSOL, PLANITHERM, ECLAZ, STADIP, COOL-LITE MASTERGLASS, DECOR GLASS, WIRED GLASS, MIRALITE PURE, MIRASTAR TIMELESS, PLANILAQUE у відповідності з Інвойсами, які є невід`ємною частиною даного Контракту. У разі поставки товару партіями Інвойси складаються на кожну наступну партію товару.

Згідно із розділом 2 контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року, ціни на товари, вказані в Інвойсах передбачаються на умовах «FCA Домброва Гурніча» або «FCA Ярошовець» (згідно правил INCOTERMS 2020) що вказується в Інвойсі на кожну партію.

Розділом 3 контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року встановлено, що оплата здійснюється на валютний рахунок Продавця у вигляді передоплати згідно проформ/рахунків-фактур чи замовлення, або оплати після поставки товару згідно з умовами, вказаними у Інвойсі. Валютою платежу за цим контрактом є ЄВРО.

Відповідно до інвойсу № від 30.05.2023 предметом поставки є: «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)». Розрахована митна вартість товару становить 15383,93 ЄВРО. Аналогічне найменування, кількість, ціна та загальна вартість зазначені у проформі № 61600958 від 10.05.2023.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 02.06.2023 подано митну декларацію № 23UA72U5 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № 83574743 від 30.05.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600958 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 30.05.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № SK 0168366 від 31.05.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044880 від 31.05.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 384 від 16.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2389 від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 30/05/23 від 30.05.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення № 16/09/22 від 16.09.2022; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 34 від 29.05.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0530044 від 31.05.2023.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» листом від 05.06.2023 надало аналогічний пакет документів, який надавався під час митного оформлення та повідомило, що інших документів для підтвердження митної вартості надати не може, у зв`язку з чим, просило завершити 10-ти денний термін розгляду документів для підтвердження митної вартості та підтвердити митну вартість на підставі поданих документів.

05.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001547 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 від 05.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA100100/2023/424268 від 20.02.2023 де вартість товару становить 1,1199 дол. США за кг.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» з метою уникнення простою імпортованого товару подано нову вантажну митну декларацію № 23UA24U9 від 05.06.2023, де зазначено обчислений відповідачем показник митної вартості товару.

Інвойсом № від 02.06.2023 визначено предметом поставки: «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)». Розрахована митна вартість товару становить 15383,93 ЄВРО. Аналогічне найменування, кількість, ціна та загальна вартість зазначені у проформі № 61600960 від 10.05.2023.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 06.06.2023 подано митну декларацію № 23UA73U0 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № б/н від 02.06.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600960 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 02.06.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 662521 від 02.06.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044891 від 02.06.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 395 від 30.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2 від 02.06.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 02/06/23 від 02.06.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 2 від 01.06.2023; - інші некласифіковані документи: Delivery note № 83576050 від 02.06.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0544320 від 02.06.2023.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» листом від 06.06.2023 надало аналогічний пакет документів, який надавався під час митного оформлення та повідомило, що інших документів для підтвердження митної вартості надати не може, у зв`язку з чим, просило завершити 10-ти денний термін розгляду документів для підтвердження митної вартості та підтвердити митну вартість на підставі поданих документів.

06.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100295/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001554 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100295/2 від 06.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA100100/2023/424268 від 20.02.2023 де вартість товару становить 1,1199 дол. США за кг.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» з метою уникнення простою імпортованого товару подано нову вантажну митну декларацію № 23UA94U7 від 06.06.2023, де зазначено обчислений відповідачем показник митної вартості товару.

Відповідно до інвойсу № від 31.05.2023 предметом поставки є: «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)». Розрахована митна вартість товару становить 15383,93 ЄВРО. Аналогічне найменування, кількість, ціна та загальна вартість зазначені у проформі № 61600959 від 10.05.2023.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 07.06.2023 подано митну декларацію № 23UA70U2 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № б/н від 31.05.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600959 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 31.05.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 31.05.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044882 від 31.05.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 393 від 25.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3044 від 31.05.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 31/05/23 від 31.05.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення № 18/07/22 від 18.07.2022; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 57 від 30.05.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0533021 від 31.05.2023.

Надання зазначеного пакету документів Львівською митницею не заперечується.

Львівською митницею було складено повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» листом від 07.06.2023 надало аналогічний пакет документів, який надавався під час митного оформлення та повідомило, що інших документів для підтвердження митної вартості надати не може, у зв`язку з чим, просило завершити 10-ти денний термін розгляду документів для підтвердження митної вартості та підтвердити митну вартість на підставі поданих документів.

07.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100299/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001572 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100299/2 від 07.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA100100/2023/424268 від 20.02.2023 де вартість товару становить 1,1199 дол. США за кг.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» з метою уникнення простою імпортованого товару подано нову вантажну митну декларацію № 23UA92U6 від 08.06.2023, де зазначено обчислений відповідачем показник митної вартості товару.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої вказаної статті Кодексу, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина третя статті 57 МК України передбачає, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 згаданого Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до статті 63 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 згаданого Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями згаданої статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відсутність аналізу підстав, за яких митний орган дійшов висновку про коригування митної вартості, унеможливлює прийняття обґрунтованого рішення, адже вказані обставини є ключовими під час дослідження правомірності прийнятого митним органом рішення.

Відтак, надаючи правову оцінку застосуванню контролюючим органу резервного методу коригування митної вартості, суд повинен дослідити те, чи було дотримано умов, за яких митний орган повинен застосовувати методи визначення митної вартості під час коригування вартості, оскільки саме дотримання таких умов в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування і є підтвердженням правомірності рішення. Поряд з цим, порушення будь-якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.

За таких обставин суд повинен дослідити дотримання умов, за яких виник предмет спору.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.10.2021 у справі № 140/947/20.

Відтак у вимірі спірних правовідносин суд вважає за доцільне проаналізувати наявність у митного органу підстав для витребування додаткових доказів на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII згаданого Кодексу та згаданою главою.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частина перша статті 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та додаткових документів на вимогу митного органу наведено у статті 53 Митного кодексу України.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі №809/857/17.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Окрім цього, суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

За таких обставин суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що тягар доказування заявленої митної вартості покладається на декларанта.

Резюмуючи надання оцінки наявності у відповідача підстав для витребування додаткових доказів, суд звертає увагу на те, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови чи терміни оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови чи терміни оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю.

Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача 02.06.2023 подано митну декларацію № 23UA72U5 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № 83574743 від 30.05.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600958 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 30.05.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № SK 0168366 від 31.05.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044880 від 31.05.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 384 від 16.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2389 від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 30/05/23 від 30.05.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення № 16/09/22 від 16.09.2022; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 34 від 29.05.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0530044 від 31.05.2023.

05.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001547 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 від 05.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

06.06.2023 з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача подано митну декларацію № 23UA73U0 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № б/н від 02.06.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600960 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 02.06.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 662521 від 02.06.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044891 від 02.06.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 395 від 30.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2 від 02.06.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 02/06/23 від 02.06.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 2 від 01.06.2023; - інші некласифіковані документи: Delivery note № 83576050 від 02.06.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0544320 від 02.06.2023.

06.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100295/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001554 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100295/2 від 06.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

07.06.2023 з метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, уповноваженим представником позивача подано митну декларацію № 23UA70U2 разом з пакетом документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме: - пакувальний лист (Packing list) № б/н від 31.05.2023; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № 61600959 від 10.05.2023; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 31.05.2023; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 31.05.2023; - сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AT 0044882 від 31.05.2023; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 393 від 25.05.2023; - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3044 від 31.05.2023; - документ, що підтверджує вартість страхування № 31/05/23 від 31.05.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 20.04.2023; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару: Price List A від 24.04.2023; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): додаткова угода № 1 від 05.04.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2023/01/01-КК від 02.01.2023; - договір про надання послуг митного брокера № б/н від 19.05.2023; - договір (контракт) про перевезення № 18/07/22 від 18.07.2022; - договір (контракт) про перевезення: заявка № 57 від 30.05.2023; - копія митної декларації країни відправлення № 23PL331020Е0533021 від 31.05.2023.

07.06.2023 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100299/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001572 за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100299/2 від 07.06.2023 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару за ціною договору у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Суд зазначає, що відповідно до контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. Z o.o. продає, а ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» купує на умовах товар, а саме - скло та дзеркало таких марок: PLANICLEAR, DIAMANT, PARSOL, PLANITHERM, ECLAZ, STADIP, COOL-LITE MASTERGLASS, DECOR GLASS, WIRED GLASS, MIRALITE PURE, MIRASTAR TIMELESS, PLANILAQUE у відповідності з Інвойсами, які є невід`ємною частиною даного контракту. У разі поставки товару партіями Інвойси складаються на кожну наступну партію товару.

Згідно із розділом 2 контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року, ціни на товари, вказані в Інвойсах передбачаються на умовах «FCA Домброва Гурніча» або «FCA Ярошовець» (згідно правил INCOTERMS 2020) що вказується в Інвойсі на кожну партію.

Розділом 3 контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року встановлено, що оплата здійснюється на валютний рахунок Продавця у вигляді передоплати згідно проформ/рахунків-фактур чи замовлення, або оплати після поставки товару згідно з умовами, вказаними у Інвойсі. Валютою платежу за цим контрактом є ЄВРО.

Інвойсами № від 30.05.2023, № від 02.06.2023, № від 31.05.2023 визначено предмет поставки: «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)» та вказана митна вартість товару в розмірі 15383,93 ЄВРО за кожну поставку по окремості. У проформах № 61600958, № 61600960 і № 61600959 від 10.05.2023 зазначена аналогічна кількість товару, його ціна та загальна вартість.

ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» при митному оформленні зазначив в митних деклараціях № 23UA72U5 від 02.06.2023 року, № 23UA73U0 від 06.06.2023 року, № 23UA70U2 від 07.06.2023 року, ціну товару в сумі 15383,93 ЄВРО, відповідно до рахунків-фактури (інвойсів) № від 30.05.2023, № від 02.06.2023, № від 31.05.2023 і проформ № 61600958, № 61600960 і № 61600959 від 10.05.2023, оскільки відповідно до умов Контракту № 2023/01/01-КК від 02.01.2023 року, ціна товару, що підлягає поставці зазначається у інвойсах, що свідчить про виконання умов контракту № 2023/01/01-КК, та можливості встановлення ціни імпортованого товару.

Встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати, що позивачем разом з митною декларацією подано повний пакет документів, визначений ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість товару.

Натомість відповідач не довів, що подані у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар, а також те, що документи для підтвердження числових значень складових митної вартості надано не в повному обсязі та містять розбіжності та мають невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товару.

Митним органом не доведено, що «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)», мають аналогічне маркування (якість, фактура і т.д.) з товаром зазначеним в митній декларації № UA100100/2023/424268 від 20.02.2023 на підставі якої здійснювалося коригування митної вартості товару.

Більш того, митною декларацією № UA100100/2023/424268 від 20.02.2023, яка є джерелом інформації для коригування митної вартості поставляємого ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» товару здійснювалося митне оформлення «Меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат: Шафа. Шафа книжкова. Стінка у вітальню. Столик журнальний», що взагалі є іншим товаром, що немає нічого спільного з товаром, який поставлявся ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ».

Таким чином, суд зазначає, що митний орган не може здійснювати коригування митної вартості товару на підставі інших митних декларацій, оскільки, не доведено, що «Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)» мають аналогічне маркування (якість, фактура і т.д.), що в свою чергу впливає на ціну товару.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з висновком експерта від 22.02.2023 року № 23/1/084 ринкова вартість об`єктів дослідження: дзеркала скляні, одна зі сторін покрита сріблом, без рами в листах - розміром 3210х2250мм SGG MIRALITE PURE CLEAR 4 mm, dimensions 3210x2250), країна походження - Європейський Союз за одиницю виміру станом на лютий 2023 року (на час проведення дослідження) при ввезенні на митну територію України без нарахування митних платежів та зборів, який поступає на адресу ТОВ «РИСЬ- ЛЬВІВ» від фірми Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. z o.o. по договору № 2023/01/01-KK від 02.01.2023 року за межами території України з врахуванням витрат на їх доставку до кордону України (митної території України) без нарахування митних платежів та зборів (при перетині митного кордону України), може складати 7,92 євро без ПДВ/кв.м. (з округленням).

Вартість товару підтверджується і прайс-листами постачальника Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. z o.o. від 24.01.2023 року (додаток до висновку експерта від 22.02.2023 року № 23/1/084,) від 20.04.2023 року та електронним листом щодо надання цінової інформації на товар від 27.04.2023 року.

Відповідно до висновку державного підприємства «Укрзовнішпромекспертиза» від 28.04.2023 року № 573 рівень ціни компанії виробника Saint-Gobain Innovative Materials Polska Sp. z o.o. (Польща) та AGC Flat Glass CZECH (Чехія) на дзеркала в листах SGG MIRALITE PURE CLEAR 4 mm розміром 3210,00х2250,00 в розмірі 7,10 євро/м2 на умовах поставки FCA - Dabrowa Gornicza, Польща, відповідає рівню цін виробників відповідної та подібної продукції, що вбачається з аналізу цінової інформації постачальників та виробників відповідної та подібної продукції.

Таким чином, покупна вартість товару, за якою позивач здійснював митне оформлення, підтверджується висновком експерта про вартісні характеристики товару, прайс-листами постачальника.

Стосовно доводів відповідача про те, що ним проводилися консультації із декларантом з метою визначення основи вартості товару, суд такі не приймає до уваги, оскільки вважає, що формальне посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій. Як зазначено вище, відповідач не конкретизував документи, які слід подати декларантом для підтвердження задекларованої митної вартості товарів («Дзеркала скляні, одна із сторін покрита сріблом, без рам в листах - розміром 3210x2250 мм, MIRALITE PURE CLEAR 4 MM - 300 штук (2166,75 м2)»), що ставить під сумнів проведення таких консультацій в усній формі взагалі.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 року у справі № 809/257/17.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Щодо застосування резервного методу, суд зазначає наступне.

Частина друга статті 55 МК України визначає, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, тому такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості прямо суперечить наведеним вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, та підтримана у постанові від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

У постанові від 25.09.2020 у справі №810/2520/16 колегія суддів Верховного Суду погодилась із висновком судів попередніх інстанцій, що на підтвердження правомірності коригування митної вартості товарів відповідач у своїх рішеннях не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

З оскаржуваних рішень вбачається, що джерелом коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів визначена митна декларація від 20.02.2023 № UA100100/2023/424268.

Проте оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядними методами, що додатково свідчить про його необґрунтованість.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійсненні коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність рішень про коригування митної вартості товарів від 05.06.2023 № UA209000/2023/100291/1, від 06.06.2023 № UA209000/2023/100295/2 та від 07.06.2023 № UA209000/2023/100299/2 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001547, № UA209230/2023/001554, № UA209230/2023/001572, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 256 МК України передбачено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 256 МК України у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Суд встановив, що підставою для оформлення відповідачем спірних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення стало коригування Львівською митницею митної вартості товарів, заявлених декларантом у митних деклараціях № 23UA72U5 від 02.06.2023, № 23UA73U0 від 06.06.2023, № 23UA70U2 від 07.06.2023.

Зважаючи на те, що у процесі розгляду справи суд встановив, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 від 05.06.2023, № UA209000/2023/100295/2 від 06.06.2023 та № UA209000/2023/100299/2 від 07.06.2023 є протиправними та підлягають скасуванню, тож сформовані на їх підставі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 23UA72U5, № 23UA73U0, № 23UA70U2 є незаконними, а тому позовну вимогу про визнання їх протиправними та скасування також належить задовольнити.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн і витрат пов`язаних з перекладом документів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Нещеретом Денисом Борисовичем на підставі договору про надання правової допомоги № 1-3005/23-а від 30.05.2023 (далі - договір) та ордеру серії ВС № 1209426 від 07.06.2023.

Відповідно до п. 1.1 договору, адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання договору. Під послугами розуміється наступне: захист, представництво та надання інших видів правової допомоги.

Згідно із п. 3.1 договору, гонорар форма винагороди адвоката за надання послуг, передбачених цим договором.

Розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у додатках до цього договору (п. 3.2. договору).

Відповідно до розділу 4 договору, факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. Адвокат зобов`язаний після фактичного надання послуг підготувати і надати (відправити) клієнту два примірники акту. При цьому сторони домовились, що акт може складатися за будь-який період часу та включати в себе всі послуги, які були надані адвокатом клієнту протягом відповідного періоду часу. Клієнт протягом трьох робочих днів після отримання двох примірників акту зобов`язаний підписати акт, скріпити своєю печаткою та повернути адвокату один примірник акту, а у разі відмови від його підписання протягом вказаного строку надати адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту акту та (або) послуг. У випадку, якщо протягом вказаного строку клієнт не поверне адвокату один примірник підписаного і скріпленого печаткою клієнта акту та не надасть адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту акту та (або) послуг, то вважається, що акт підписаний клієнтом без зауважень та заперечень.

Згідно із додатком № 2 від 23.06.2023 до договору про надання правової допомоги № 1-3005/23-а від 30.05.2023, адвокат зобов`язується на умовах договору надати наступні послуги з надання правової допомоги клієнту:

1. Підготовка та подача до Львівського окружного адміністративного суду позовної заяви до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості товарів, що включає: 1) Аналіз отриманих від клієнта документів; 2) Надання правової кваліфікації обставинам справи; 3) Визначення нормативно-правової підстави вимоги; 4) Моніторинг судових рішень; 5) Визначення судової практики застосування правових норм для формування правової позиції; 6) Підготовка позовної заяви до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості товарів; 7) Подача до Львівського окружного адміністративного суду позовної заяви до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

2. Супровід адвокатом у Львівському окружному адміністративному суді справи за позовом клієнта до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Вартість зазначених послуг складає 5000,00 грн (без ПДВ).

В додатку зазначено, що клієнт оплачує послуги з надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн без ПДВ на підставі рахунку протягом трьох банківських днів з дати укладення сторонами даного додатку.

Адвокатом Нещеретом Д.Б. 05.07.2023 виписано рахунок на оплату № 4, відповідно до якого ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» необхідно сплатити за послуги з надання правової допомоги згідно з додатком № 2 від 23.06.2023 до договору про надання правової допомоги № 1-3005/23-а від 30.05.2023 в сумі 5000,00 грн.

Позивачем сплачено 5000,00 грн за надання правової допомоги згідно з договором, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією в національній валюті № 1054 від 05.07.2023 на суму 5000,00 грн.

Суд зазначає, що від Львівської митниці не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Разом з тим, ураховуючи що вказана справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справа незначної складності, суд дійшов висновку, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає можливим стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат пов`язаних з перекладом документів в сумі 3598,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

При цьому, частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд встановлює розмір витрат на залучення перекладача на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на залучення перекладача мають бути документально підтверджені та доведені договором, рахунками, платіжним документом про оплату таких послуг тощо.

Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, відповідно до яких склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивач на підтвердження понесення витрат на послуги з перекладу надав рахунок-фактуру ФОП ОСОБА_1 та платіжну інструкцію в національній валюті.

Проте суд зазначає, що зі змісту вказаних документів неможливо встановити, які саме документи підлягали перекладу та зв`язок таких послуг із цією справою, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат, пов`язаних з перекладом документів в сумі 3598,00 грн з відповідача.

Відповідно до правил абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» (79062, м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 317; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100291/1 від 05.06.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001547.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100295/2 від 06.06.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001554.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100299/2 від 07.06.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/001572.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» () судовий збір у сумі 10736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У стягненні витрат, пов`язаних з перекладом документів в сумі 3598,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна