Справа № 420/27964/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27964/23
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЗАХІД" на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ЗАХІД" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА500370/2023/000025/2 від 08.04.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА500370/2023/000078 від 08.04.2023 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Приватного підприємства "ЗАХІД" сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу (які будуть заявлені додатково).

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500370/2023/000025/2 від 08.04.2023 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UА500370/2023/000078 від 08.04.2023 року. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства ЗАХІД судовий збір у розмірі 13252,30 грн.

03.01.2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представником позивача подано до Одеського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, зареєстрована судом 04.01.2024 вхід. №695/24, в якій представник просить долучити до справи копії документів на підтвердження понесених витрат; прийняти у письмовому провадженні без участі позивача (його представника) додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 12 500,00 грн. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що ПП "Захід" просить відшкодувати 12 500,00 грн. (еквівалент 300 євро), що є фіксованим гонораром. Розмір гонорару (12 500,00 грн.) становить 1,77% від ціни позову (704 552,62 грн.) або 0,35% різниці митної вартості, яка заявлена позивачем та визначена митницею (+ 3 522 763,10 грн.). Вказує, що із опису наданих послуг вбачається, що адвокат фактично витратив на представництво інтересів позивача у суді 8,4 години або 8 год. 24 хв., що відповідає гонорару за 1 годину роботи - 1488 грн. або 35,70 євро за офіційним курсом НБУ станом на 03.01.2024 року. Враховуючи повідомлені числові показники (пункт 9, 10), вважає, що розмір гонорару є розумним та співмірним із ціною позову, значенням справи для позивача як професійного імпортера виробів зі скла тощо. Також очевидно, що без подання позову було неможливо відновити порушене право ПП «Захід», а тому відповідні витрати були неминучими. Гонорар був фактично сплачений ПП «Захід» та зарахований на поточний рахунок АБ «Колесніков Лігал».

До заяви додано копії: договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2022 року; додаткової угоди №КМВ-420-27964/23 від 25 липня 2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 02.09.2022 року; договору про внесення змін від 03 січня 2024 року до додаткової угоди №КМВ-420-27964/23 від 25.07.2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 02.09.2022 року; детального опису наданих послуг справа № 420/27964/23; рахунку на оплату від 03.01.2024 року на суму 12500,00 грн.; платіжної інструкції № 218 від 03 січня 2024 р.; інформаційного повідомлення про зарахування коштів № 218 від 03 січня 2024 р.

05.01.2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представником відповідача подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, зареєстрована судом 08.01.2024 р. вхід. № ЕС/856/24, в якій представник відповідача зазначає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 12500,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності. На підставі вищевикладеного відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 420/27964/23 за позовом ПП ЗАХІД до Одеської митниці

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства «ЗАХІД» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень). В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, просить рішення (додаткове) Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 змінити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Приватного підприємства ЗАХІД витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот гривень)".

Доводами апеляційної скарги зазначено, що Одеський ОАС не звернув увагу, що КАС покладає обов`язок доказування неспівмірності витрат не на суд, а на особу, яка заявляє клопотання. Апелянт зазначає, що у цій справі позивач оскаржував, зокрема, майнове рішення на суму 704 552,62 грн. Отже заявлений розмір витрат - 12 500,00 грн. складав всього 1,7% ціни позову, що є низьким розміром гонорару. Із додаткового рішення вбачається, що позивач подав до суду документи за переліком, зокрема опис наданих послуг №ДО/420-27964-23/01 від 03.01.2024 року, за яким адвокат витратив на справу 8,4 год. або 8 год 24 хв. Зазначає, що з огляду на розмір витрат (12 000,00 грн.) вартість 1 години роботи адвоката фактично склала 1 481,50 грн. або 36 євро (курс НБУ 40,5129). Апелянт зазначає, що суд не тільки не мотивував, чому він вважає витрати на рівні 36 євро за 1 год. роботи фахового адвоката неспівмірними (із невизначеними критеріями), але визнав, що розумними є витрати на рівні 5000,00 грн. або 123 євро за 8,4 год., тобто 595,24 грн. або 14,6 євро за 1 годину роботи адвоката. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанови Верховного Суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що справа № 420/27964/23 відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу не відповідав критеріям розумності, співрозмірності, був завищеним та таким, що підлягав зменшенню. З огляду на зазначене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПП «ЗАХІД» до Одеської митниці у повному обсязі; рішення (додаткове) Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 р. залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду:

1) Договір про надання правничої допомоги від 02.09.2022 року, який укладено між адвокатським бюро «Колесніков Лігал» в особі адвоката Колеснікова Віталія Валерійовича та Приватним підприємством «ЗАХІД», відповідно до умов якого сторони узгоджують розмір гонорару додатково у додатках або додаткових угодах до цього договору;

03.01.2024 року сторони Договору уклали додаткову угоду, якою погодили гонорар у фіксованому розмірі, що складає 12500,00 грн.

2) Детальний опис наданих послуг по справі №420/27964/23 від 03.01.2024 року;

3) Рахунок на оплату від 03.01.2024 року на суму 12500,00 грн.;

4) Платіжну інструкцію № 218 від 03 сiчня 2024 року, згідно якої ПП «ЗАХІД» сплачено на користь Адвокатського бюро «Колесніков Лігал» кошти у сумі 12500, 00 грн., призначення платежу: Оплата за представництво інтересів у суді першої інстанції (420/27964/23).

Отже, матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ПП «ЗАХІД» у справі №420/27964/23 адвокатом Колесніковим Віталієм Валерійовичем (Ордер серії ВЕ №1095611 від 11.08.2023 року).

Приймаючи додаткове рішення про часткове задоволення клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд першої інстанції зазначив, що враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. Відтак, суд вважав клопотання представника позивача частково обґрунтованим та що його слід задовольнити в частині стягнення з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.6, п.9 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Як вбачається з детального опису наданих послуг від 03 січня 2024 року, доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення, на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 02.09.2022 року та додаткової угоди №КМВ-07/23 від 25.07.2023 року (із змінами від 03.01.2024 року) АБ Колесніков Лігал надав Клієнту наступні послуги: підготовка позовної заяви та її подання, в тому числі аналіз документів, які надані, витребування додаткових документів та пояснень митного брокера про обставини справи; формування комплектів документів для суду та відповідача, тощо 8,4 год. (8 год. 24 хв.).

Згідно рахунку на оплату від 03.01.2024 року вартість послуг складає 12500,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Необхідно відзначити, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Слід враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною у справі.

У цій справі матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору про надання правової допомоги Адвокатське бюро в особі адвоката було залучено з метою захисту прав, інтересів та представництва ПП Захід в адміністративній справі № 420/27964/23. Матеріали справи свідчать, що згідно платіжної інструкції № 218 від 03 січня 2024 р. ПП Захід здійснено оплату Адвокатському бюро 12500,00 грн. на підставі рахунку, де заначено вид наданих послуг представництво інтересів у суді першої інстанції (420/27964/23).

У цій справі з`ясовано, що розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відтак, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 зазначено, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість, саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

ЄСПЛ у справі «Stankiewicz v. Poland», заява № 46917/99 дійшов висновку, що відмова національних судів у відшкодуванні заявникам судових витрат, понесених в ході адміністративного провадження, в якому вони оскаржували накладення державною інспекцією з праці штрафів і за результатами якого вони домоглися скасування цих рішень як необґрунтованих, становило порушення їхнього права на доступ до суду, і тому порушення пункту 1 статті 6 Конвенції незалежно від сум цих витрат. Водночас витрати не мають бути понесені безвідповідально чи без належного обґрунтування.

Відтак, митним органом не спростовано правомірність стягнення на користь позивача судових витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12500,00 грн. Митний орган не довів, що надані послуги були необґрунтованими, беззаперечними відповідачем залишись обставини доцільності надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона. У клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, контролюючий орган обмежився цитуванням норм закону, при цьому обґрунтувань що сума гонорару адвоката є завищеною не навів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі № 380/6459/20.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, а також додані до заяви документи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку, що співмірним із складністю справи; виконаними представником роботами (наданими послугами); обсягом наданих послуг та виконаних робіт співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи є 12500 грн.

Суд першої інстанції, прийнявши до уваги клопотання відповідача, також не обґрунтував в чому полягає завищений розмір гонорару а тому на думку колегії, невірно зменшив належну суму судових витрат на правову допомогу до розміру 5000,00 грн.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення скасуванню з ухваленням нового про задоволення заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЗАХІД" задовольнити частково.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Приватного підприємства "ЗАХІД" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078; ) на користь Приватного підприємства ЗАХІД (пров. Першотравневий, 25/2, м. Миколаїв, 54031; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12500,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот гривень).

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик