Справа № 280/2783/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2024 року Справа № 280/2783/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03150, м. Київ, вул. Фізкультурна, 9)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач або Дніпровський ВДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі третя особа або Укртрансбезпека), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови ОСОБА_1 у закінченні виконавчого провадження № 74059020 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у міст Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 74059020 про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 0015110 від 24.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову від 24.11.2023 серії АА № 0015110, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 8 500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП). В подальшому, дану постанову пред`явлено до примусового виконання до Дніпровського ВДВС; 06.02.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74059020 щодо стягнення з позивача подвійного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Однак, постанову Укртрансбезпеки від 24.11.2023 серії АА № 0015110 позивач не отримував і про її існування дізнався 27.02.2024 після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Таким чином, протягом 10 днів з дня отримання даної постанови, тобто у період з 28.02.2024 по 08.03.2024 позивач мав або сплатити штраф у розмірі 8 500,00 грн., у зв`язку із чим постанова вважалася би виконаною, або оскаржити її. Позивач 06.03.2024 добровільно сплатив штраф у розмірі 8500,00 грн., витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Таким чином вважає, що виконавче провадження № 74059020 підлягає закінченню відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 29.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/2783/24; призначено судове засідання на 04.04.2024.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 03.04.2024 № 15917) зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; у разі невручення постанови днем її отримання вважається день повернення поштового відправлення з відповілною позначкою. Згідно відповіді Укртрансбезпеки від 29.02.2024 встановлено, що днем повернення постанови від 24.11.2023 серії АА № 0015110 з позначкою про невручення є 09.01.2024. В свою чергу, подвійний розмір штрафу стягується з боржника відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП. Боржником сплачено витрати виконавчого провадження 415,00 грн., виконавчий збір в сумі 850,00 грн. та штраф в сумі 8 500,00 грн.; несплачений залишок становить 9 350,00 грн., з яких 8 500,00 грн. сума штрафу, 850,00 грн. сума виконавчого збору. Таким чином, підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи пояснення щодо позову не надходили.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято постанову від 24.11.2023 серії АА № 0015110, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КупАП та накладено на нього штраф у розмірі 8 500,00 грн. У постанові зазначено також, що згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несплати штрафу в строк, установлений ст. 300-2 КУпАП, органи ДВС стягують з правопорушника подвійний штраф в сумі 17 000,00 грн. Крім того, вказано, що датою набрання постановою законної сили є 09.01.2024, строк пред`явлення до виконання до 08.02.2024. Дану постанову позивач не оскаржував, що не заперечується сторонами.

На підставі заяви третьої особи від 30.01.2024 про примусове виконання постанови, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білокопитовим Романом Володимировичем 06.02.2024 відкрито виконавче провадження № 74059020 щодо стягнення зі ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Також, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що стягненню з боржника підлягає виконавчий збір у розмірі 1 700,00 грн.

Того ж дня державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої такі витрати складають 415,00 грн.

27.02.2024 представник позивача, адвокат Іванісов В.С. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 74059020.

06.03.2024 позивач сплатив витрати виконавчого провадження 415,00 грн., виконавчий збір в сумі 850,00 грн. та штраф в сумі 8 500,00 грн., що підтверджується копією квитанції, наявною у матеріалах справи.

07.03.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження, однак отримав відмову, оформлену листом від 18.03.2024 № 37166.

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені статтею 39 Закону № 1404-VIII, зокрема п. 9 ч. 1 даної статті передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом із матеріалів справи, виконавче провадження № 74059020 відкрито на підставі постанови Укртрансбезпеки від 24.11.2023 серії АА № 0015110.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті визначений статтею 300-2 КУпАП, а саме: у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Статтею 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В свою чергу, в силу статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Позивач наполягає на тому, що штраф у розмірі 8 500,00 грн. сплачений ним своєчасно, а саме протягом 10 днів з дня фактичного отримання постанови Укртрансбезпеки від 24.11.2023 серії АА № 0015110.

Разом із цим, суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 291 КУпАП, відповідно до яких постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Як вбачається із відповіді Укртрансбезпеки від 29.02.2024 № 3099/3.7/15-24, наданої на запит представника позивача, відповідно до даних з рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 773 постанову від 24.11.2023 серії АА № 0015110 повернуто до Укртрансбезпеки за закінченням терміну зберігання з позначкою про невручення 09.01.2024. Відповідно, вказана постанова набрала законної сили в день повернення.

Тобто, враховуючи приписи ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова від 24.11.2023 серії АА №0015110 набрала законної сили 09.01.2024. При цьому, дата набрання законної сили правомірно визначена з урахуванням дати поверненя поштового відправлення з позначкою про невручення, а не з урахуванням дати фактичного ознайомлення представника позивача із матеріалами виконавчого провадження. Наведені висновки суду відповідають вищезазначеним приписам КУпАП.

Відповідно, внаслідок несплати позивачем штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили даної постанови, третя особа надіслала її для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Надалі, керуючись ч. 2 статті 308 КУпАП, державний виконавець правомірно розпочав стягнення з позивача подвійного розміру штрафу, а саме 17 000,00 грн.

На момент звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 не сплатив штраф у подвійному розмірі відповідно до частини другої статті 300-2, частини другої статті 308 КУпАП, тому відповідачем не допущено протиправних дій щодо відмови позивачу у закінченні виконавчого провадження № 74059020 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Звідси, відсутні підстави для зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 74059020.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03150, м. Київ, вул. Фізкультурна, 9; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог ст. ст. 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено та підписано 08.04.2024.

Суддя Ю.П. Бойченко