Справа № 520/21158/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 р. Справа № 520/21158/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Олітто О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним висновок службового розслідування від 03.06.2022 року, вчиненого за наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 608 від 10.05.2022 року, відносно неї та скасувати пункт 24 висновку, який суперечить вимогам ч.2 ст. 3 та ч.1 ст. 24, 59 Конституції України, ст. ст. 14, 18, 19, 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (та не відповідає фактичним обставинам справи;

- визнати протиправним та скасувати пункт 26 наказу ГУ НП в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» відносно неї;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Харківській області за №289 о/с від 14.06.2022 року про звільнення її у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, згідно з Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст. 77.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Харківській області в частині позовних вимог щодо визнання протиправним висновку службового розслідування від 03.06.2022 року, вчиненого за наказом начальника ГУ НП в Харківській області № 608 від 10.05.2022 року, відносно ОСОБА_1 та скасувати пункт 24 висновку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із поданням позову після закінчення строків, установлених законом, без зави про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Для усунення недоліків встановлено строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року з підстав, установлених п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним висновку службового розслідування, наказів направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано судді Шевченко О.В.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним висновку службового розслідування, наказів. Запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов. Призначено розгляд адміністративної справи з викликом сторін в судове засідання.

01.02.2024 року позивачем надіслано до суду засобами поштового зв`язку уточнену позовну заяву в порядку статті 47 КАС України.

Відповідно до ч.1, 7 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Оскільки позивачем не надано доказів направлення уточненого адміністративного позову відповідачу (фіскального чеку, опису вкладення, ін.) або його отримання представником відповідача (розписка, ін.), судом не прийнято до розгляду та повернуто позивачу уточнений адміністративний позов відповідно до ч.7 ст. 47 КАС України.

Зважаючи на що, суд розглядає позовні вимоги в первинній редакції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та № 289 о/с від 14.06.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку, оскільки підстави звільнення як "з 01.05.2022 до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, відсутній на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив" під час воєнного стану та викладених обставин, пов`язаних з окупацією території, є необґрунтованим. З матеріалів службового розслідування вбачається, що відповідачем не було зібрано доказів відносно вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Допитаний заступник начальника Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2. повідомив, що в момент перебування ОСОБА_1 на окупованій рф території 28.04.2022 зв`язок з нею був відсутній та він не повідомив про наказ прибути до місця дислокації підрозділу ГУ НП. В рапорті від 09.05.2022 року начальник Ізюмського РУП ОСОБА_3. зазначив, що 28.04.2022 він надав наказ до 30.04.2022 прибути до місця дислокації підрозділу, що не відповідає фактичним обставинам, а є наданням неправдивих свідчень керівництву ГУ НП та дисциплінарній комісії. Крім того, зазначено, що перебуваючи на окупованій території (Харківська область, м. Ізюм, вул. Монастирського, 89) позивач виконував інший наказ безпосереднього начальника Марюхіної І.О. зберігаючи за вказаною адресою особові справи працівників Ізюмського РУП, що підтверджено рапортом начальника сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 19.09.2022 та доповідною запискою начальника Ізюмського РУП від 19.09.2022 на ім`я начальника УКЗ ГУ НП в Харківській області.

Крім того, позивач зазначив, що його не викликано в установленому законом порядку для участі у засіданні дисциплінарної комісії, чим позбавлено права на захист передбаченого ст.18 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана на офіційну електронну адресу відповідача та отримана його уповноваженим представником, що підтверджується електронною роздруківкою.

01.02.2024 року представником відповідача надіслано до суду через систему "Електронний суд" відзив на позов з доданими до нього документами, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3. про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі і поліцейській - інспектору сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Проте, з 01.05.2022 по теперішній час, поліцейська Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибула, була відсутня на службі без поважних причин, та відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступила.

Крім цього, дисциплінарною комісією вживалися заходи щодо направлення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 повідомлення про виклик для надання пояснень по суті обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти та мобільних месенджерів. Інформація щодо запрошення поліцейської Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області позивача відображена в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 за № 392/119-15-2022 разом з ілюстраційними матеріалами (скріншотами). Проте, у зазначений час за запрошенням до УГІ ГУНП в Харківській області позивач не прибув та відповідні письмові пояснення не надав.

В той час, твердження позивача стовно неможливості вийти на зв`язок спростовуються поясненнями старшого інспектора СКЗ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Комеристого Ю.О. який повідомив, що за час його перебування в м Ізюм, з ним на зв`язок виходили поліцейські в тому числі і старший лейтенант поліції ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком поліцейським реагування патрульної поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Глущенко Станіславом Вікторовичем , які пояснювали те, що не мають можливості виїхати з міста, оскільки в них відсутній транспортний засіб, в них є малолітня дитина та батько похилого віку. Тобто, із зазначеного в поясненнях Комеристого Ю.О. вбачається, що ОСОБА_1 , все ж таки мала можливість виходити на зв`язок та могла надати пояснення управлінню головної інспекції ГУНП в Харківській області у вигляді написаних власноруч пояснень, які в подальшому могла сфотографувати на направити на будь-який месенджер до УГІ ГУНП в Харківській області, або в телефонній бесіді надати пояснення УГІ ГУНП в Харківській області з приводу неможливості прибути до м. Харкова за для дачі пояснень та невиходу в зазначений строк з окупованої території.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 01.05.2022 по 02.06.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, не виконала усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до місця дислокації, визначеного керівництвом ГУНП в Харківській області, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Також ОСОБА_1 вчинила інші дисциплінарні проступки, що виразилися у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірною Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також не виконала свої посадові (функціональні) обов`язки; не дотрималась правил внутрішнього розпорядку, не виконала накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяла керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяла не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Зважаючи на що, відсутні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Також, представником відповідача надіслано до суду через систему "Електронний суд" додаткові пояснення по справі та документи по справі.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як підтверджено матеріалами справи, наказом Головного управління НП в Харківській області від 10.05.2022 року № 608 призначено проведення у формі письмового провадження службового розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3. від 09.05.2022 року.

За результатами службового розслідування інспекторами 03.06.2022 року складено висновок службового розслідування, затвердженого наказом начальника ГУ НП в Харківській області від 03.06.2022 року.

Суд звертає увагу, що службове розслідування проводилося у відношенні багатьох співробітників ГУ НП в Харківській області, зокрема, інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Так, в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією установлено, що 09.05.2022 року до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3. про те, що ним 28.04.2022 року підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, зокрема, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Проте з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року вищевказаний поліцейський до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибули, відсутні на службі без поважних причин та відповідно до виконання свої функціональні обов`язки не приступив.

Службовим розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку рф певна частина території Харківської області, в тому числі окремі громади Ізюмського району Харківської області опинилися окупованими збройними силами рф. Станом на теперішній час деякі поліцейські Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які перебувають на тимчасово окупованій території не евакуювалися на підконтрольну Україні територію.

В ході проведеного службового розслідування опитаний начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3. пояснив, що 24.02.2022 року особовий склад підрозділу було зібрано по тривозі у зв`язку з веденням військового стану в Україні, поліцейськими, які прибули до Ізюмського РУП проведено цільовий інструктаж та видано закріплену табельну вогнепальну зброю. 03.03.2022 року військовослужбовці рф окупували територій міста Балаклія та деякі населенні пункти Ізюмського району Харківської області. 01.04.2022 після неодноразових спроб війська рф окупували усю територію м. Ізюм та Ізюмського району, в результаті чого окремі поліцейські підрозділу опинились в окупації. Поліцейські Ізюмського РУП, які залишились на окупованій території за можливості виходили на зв`язок зі своїми безпосередніми керівниками особисто або через інших поліцейських, з якими перебували в бомбосховищах міста та підвальних приміщеннях будівель. Полковник поліції ОСОБА_3. зазначив, що за його вказівкою керівниками служб та особисто ним встановлювалися місця перебування кожного поліцейського Ізюмського РУП. Крім цього, вівся облік підлеглого особового складу, який не виходив на зв`язок з моменту окупації міста та району або була відсутня інформація про їх місце знаходження. 28.04.2022 відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області на якій було дано усний наказ керівникам щодо доведення до кожного підлеглого поліцейського про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022. Даний наказ в підрозділі було доведено заступникам та усім підпорядкованим керівникам служб. На момент проведення службового розслідування на окупованій території знаходилося 58 поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які періодично за можливості виходять па зв`язок (38 - Ізюмський РУП, 12 - відділ поліції № 1 Ізюмського РУП, 2 - відділення поліції № 1 Ізюмського РУП, 6 - СПД № 1 Ізюмського РУП).

Опитаний заступник начальника Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2. пояснив, то 28.04.2022. виконуючи наказ керівника підрозділу щодо необхідність негайного виходу особового складу з окупації в строк до 30.04.2022 ним було особисто зателефоновано підлеглим поліцейським на їх контактні номери, якими вони користуються, зокрема, ОСОБА_1 на номер НОМЕР_3.

Особовий склад Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області, який знаходиться па окупованій території (зокрема, ОСОБА_1 ), безпосередніми керівниками, з використанням різних засобів електронної комунікації (СМС, повідомлення, мобільний зв`язок, месенджери) був проінформований про необхідність виходу з окупації. Також останнім було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте зазначені поліцейські наказ не виконали, з окупованої території не вийшли та не приступили до виконання своїх службових обов`язків. Про перебування на лікарняному або інші причини своєї неявки керівництву Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не повідомляли.

В ході службового розслідування, з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищезазначених обставин, дисциплінарною комісією також здійснені телефонні дзвінки вказаним поліцейським, проте їх телефони були поза зоною обслуговування.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України вживалися заходи щодо направлення таким поліцейським (зокрема, ОСОБА_1 ) повідомлень про їх виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти та мобільних месенджерів.

На електронну скриньку ОСОБА_1 направлялося повідомлення для надання письмових пояснень з приводу подій, викладених у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області ОСОБА_3. від 09.05.2022, що відображено в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 №392/119-15-2022 разом з ілюстраційними матеріалами (скріншотами).

Проте, позивач у зазначений час за запрошенням до УГІ ГУНП в Харківській області не прибула та відповідні пояснення не надала.

У зв`язку з чим дисциплінарною комісією ухвалено, що відомості щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейського Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, вирішено застосувати до інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (пункт 26 висновку службового розслідування).

Згідно пункту 24 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, застосовано до інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Також, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 289 о/с від 14.06.2022 року, зокрема, звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /НОМЕР_4/, інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, з 14.06.2022.

Позивач вважаючи накази протиправними та необґрунтованими в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, звернувся з цим позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1,2 ст.18 Закону №580-VIII поліцейській зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1,2, 4,8,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

З огляду на зазначене нормативне регулювання, колегія суддів зазначає, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який внаслідок продовження триває.

Судом встановлено, що позивач на час введення воєнного стану проходив службу в Ізюмському РУП ГУ НП в Харківській області.

Загальновідомими є обставини, що м. Ізюм Харківської області з початку військової агресії зазнавало артилерійських та ракетних обстрілів, з квітня по вересень 2022 р. перебувало в тимчасовій окупації.

Підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3. від 09.05.2022 року, в якому зазначено про відсутність позивача на службі без поважних причин.

В якості доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді безпідставної відсутності на службі в період з 01.05.2022 по 03.06.2022 відповідач надав висновок службового розслідування, письмові пояснення працівників поліції, акти огляду електронної комунікації, неприбуття до УГІ ГУНП в Харківській області для надання письмових пояснень в ході проведення службового розслідування.

Так, за висновками судового розслідування опитаний начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3. пояснив, що 24.02.2022 року особовий склад підрозділу було зібрано по тривозі у зв`язку з веденням військового стану в Україні, поліцейськими, які прибули до Ізюмського РУП проведено цільовий інструктаж та видано закріплену табельну вогнепальну зброю. 03.03.2022 року військовослужбовці рф окупували територій міста Балаклія та деякі населенні пункти Ізюмського району Харківської області. 01.04.2022 після неодноразових спроб війська рф окупували усю територію м. Ізюм та Ізюмського району, в результаті чого окремі поліцейські підрозділу опинились в окупації. Поліцейські Ізюмського РУП, які залишились на окупованій території за можливості виходили на зв`язок зі своїми безпосередніми керівниками особисто або через інших поліцейських, з якими перебували в бомбосховищах міста та підвальних приміщеннях будівель. Полковник поліції ОСОБА_3. зазначив, що за його вказівкою керівниками служб та особисто ним встановлювалися місця перебування кожного поліцейського Ізюмського РУП. Крім цього, вівся облік підлеглого особового складу, який не виходив на зв`язок з моменту окупації міста та району або була відсутня інформація про їх місце знаходження. 28.04.2022 відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області на якій було дано усний наказ керівникам щодо доведення до кожного підлеглого поліцейського про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022. Даний наказ в підрозділі було доведено заступникам та усім підпорядкованим керівникам служб. На момент проведення службового розслідування на окупованій території знаходилося 58 поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які періодично за можливості виходять па зв`язок (38 - Ізюмський РУП, 12 - відділ поліції № 1 Ізюмського РУП, 2 - відділення поліції № 1 Ізюмського РУП, 6 - СПД № 1 Ізюмського РУП).

Опитаний заступник начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2. пояснив, то 28.04.2022. виконуючи наказ керівника підрозділу щодо необхідність негайного виходу особового складу з окупації в строк до 30.04.2022 ним було особисто зателефоновано підлеглим поліцейським на їх контактні номери, якими вони користуються, зокрема, ОСОБА_1 на номер НОМЕР_3.

Особовий склад Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який знаходиться па окупованій території (зокрема, ОСОБА_1 ), безпосередніми керівниками, з використанням різних засобів електронної комунікації (СМС, повідомлення, мобільний зв`язок, месенджери) був проінформований про необхідність виходу з окупації. Також останнім було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте станом на теперішній час зазначені поліцейські наказ не виконали, з окупованої території не вийшли та не приступили до виконання своїх службових обов`язків. Про перебування на лікарняному або інші причини своєї неявки керівництву Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не повідомляли.

В ході службового розслідування, з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищезазначених обставин, дисциплінарною комісією також здійснені телефонні дзвінки вказаним поліцейським, проте їх телефони були поза зоною обслуговування.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України вживалися заходи щодо направлення таким поліцейським (зокрема, ОСОБА_1 ) повідомлень про їх виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти та мобільних месенджерів.

На електронну скриньку ОСОБА_1 направлялося повідомлення для надання письмових пояснень з приводу подій, викладених у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області ОСОБА_3. від 09.05.2022, що відображено в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 №392/119-15-2022 разом з ілюстраційними матеріалами (скріншотами).

Натомість, ОСОБА_1 в позові зазначила та підтвердила в судових засіданнях, що перебуваючи на окупованій території ( АДРЕСА_1 ) вона виконувала наказ безпосереднього начальника Марюхіної І.О. зберігаючи за вказаною адресою особові справи працівників Ізюмського РУП, що підтверджено рапортом начальника сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 19.09.2022 та доповідною запискою начальника Ізюмського РУП від 19.09.2022 на ім`я начальника УКЗ ГУ НП в Харківській області. Так, її безпосередній начальник Марюхіна І.О. , 24.02.2022 року привезла позивачу додому, за адресою АДРЕСА_1 , особові справи працівників Ізюмського РУП в кількості 103 та іншу документацію. Вказаною особою позивачу був наданий усний наказ сховати та зберігати у своєму домоволодінні особові справи працівників поліції. При цьому, була звернута увага на те, що це є виконанням моїх службових обов`язків в умовах воєнного стану і що позивача несе персональну відповідальність за збереження особових справ та другої документації, що і було зроблено позивачем. 19.09.2022 Марюхіна І.О. особисто забрала особові справи співробітників поліції, про що було складено рапорт на ім`я начальника Ізюмського РУП ОСОБА_3 . Після чого позивачу стало відомо про його звільнення зі служби в поліції.

Разом з тим, позивач зазначив, що його не викликано в установленому законом порядку для участі у засіданні дисциплінарної комісії, чим позбавлено права на захист передбаченого ст.18 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України". В рапорті від 09.05.22 року начальник Ізюмського РУП ОСОБА_3. зазначив про надання 28.04.2022 року наказу до 30.04.2022 прибути до місця дислокації підрозділу, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в указаний ним в рапорті період часу, ніяким чином не надавав мені наказу про прибуття до місця дислокації підрозділу.

Враховуючи, що на збереження були надані 103 особові справи поліцейських Ізюмського РУП та інші документи, а також перебування в той період на окупованій території (Харківська область, м. Ізюм, вул. Монастирського, 89), позивач з об`єктивних причин був позбавлений можливості безпечно виїхати з ними до місця дислокації підрозділу.

З огляду на вказані вище обставини, позивачем також було наголошено на обставинах того, що жодного усного чи письмового наказу 28.04.2022 і в подальшому від керівництва Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області або керівництва вищого рівня про необхідність у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію, вона не отримувала.

Надаючи оцінку встановленим під час судового розгляду справи обставинам, поясненням позивача та підставам притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять та відповідачем не надано належних доказів доведення позивачу усного наказу начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про евакуацію у строк до 30.04.2022 на підконтрольну територію України та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби, як і доказів наявності у позивача можливості евакуюватися з окупованої території у період з 01.05.2022 по 03.06.2022, тобто доказів відсутності на службі без поважних причин.

Пояснення начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3. достеменно не свідчать про доведення до позивача усного наказу щодо негайного виходу з окупації в строк до 30.04.2022, з урахуванням того, що у висновку службового розслідування зазначено про перебування телефону позивача поза зоною обслуговування.

Крім того, опитаний в ході службового розслідування заступник начальника Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2. пояснив, що 28.04.2022 виконуючи наказ керівника підрозділу щодо необхідність негайного виходу особового складу з окупації в строк до 30.04.2022 ним було особисто зателефоновано підлеглим поліцейським на їх контактні номери, якими вони користуються, зокрема, ОСОБА_1 на номер НОМЕР_3, проте зв`язок з позивачем був відсутній, телефон перебував поза зоною досягнення.

На електронну скриньку ОСОБА_1 направлялося повідомлення для надання письмових пояснень з приводу подій, викладених у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУПП в Харківській області ОСОБА_3. від 09.05.2022, що відображено в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 №392/119-15-2022 разом з ілюстраційними матеріалами (скріншотами).

Так, в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 21.05.2022 членами дисциплінарної комісії зазначено про проведення огляду ноутбуку (пристрій, на якому проваджується службова діяльність), на якому встановлена операційна система, інтернет - браузер, через який здійснюється доступ до мережі Інтернет та до електронної скриньки. При відкритті електронної скриньки розділу "Отправленние" встановлено наявність іменних повідомлень, відправлених 17.05.2022, зокрема, ОСОБА_1 з відповідним текстом стосовно виклику до дисциплінарної комісії в рамках службового розслідування для надання пояснень 19.05.2022 о 15:0 год.

Крім того, в акті зазначено, що через месенджери "Viber", "Telegram" та "Whats APP" позивачу направлялося іменне повідомлення (виклик) вищезазначеного тексту 17.05.2022. Також, з мобільного телефону здійснювався телефонний дзвінок ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 . Проте, зворотніх повідомлень та дзвінків "Viber" від позивача не надходило.

Позивач зазначив, що майже з початку воєнних дій на території місця роботи та проживання позивача зник мобільний зв`язок та електропостачання, через що він не мав доступу до мережі Інтернет та відповідно - до месенджерів "Viber", "WhatsApp", "Telegram", електронної пошти.

Суд звертає увагу, що в довідці директора ТОВ "КТС" від 01.03.2023 №010323/1, яка міститься в матеріалах справи, зазначено про відсутність Інтернету на території Ізюмського району Харківської області в період з 28.04.2022 по 03.06.2022.

Таким чином, матеріалами службового розслідування не підтверджено належного повідомлення позивача керівництвом ГУ НП в Харківській області про його необхідність евакуюватись до 30.04.2022 на підконтрольну територію України за допомогою месенджерів "Viber", "WhatsApp", "Telegram" та надсилання повідомлення на електронну пошту, зважаючи на відсутність мережі Інтернет та мобільного зв`язку в місці перебування позивача в період з 28.04.2022 по 03.06.2022.

В позовній заяві також зазначено, що 24.02.2022 року безпосереднім начальником позивача Марюхіною І.О. було привезено позивачу додому ( АДРЕСА_1 ) особові справи поліцейських Ізюмського РУП в кількості 103 та іншу документацію та надано усний наказ сховати та зберігати у своєму домоволодінні особові справи працівників поліції, що і було зроблено позивачем. 19.09.2022 Марюхіна І.О. особисто забрала особові справи співробітників поліції, про що було складено рапорт на ім`я начальника Ізюмського РУП ОСОБА_3 . Після чого позивачу стало відомо про його звільнення зі служби в поліції.

З матеріалів справи вбачається, що в доповідній записці начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3. від 29.09.2022 року зазначено, що 24.02.2022 начальником СКЗ Ізюмського РУП капітаном поліції Марюхіною І.О. особові справи були вивезені в евакуацію на цивільну територію за адресою: АДРЕСА_1 (до підвального приміщення на території домоволодіння інспектора СКЗ Ізюмського РУП старшого лейтенант поліції ОСОБА_1.), та до 10.09.2022 особові справи перебували на тимчасово окупованій території. 19.09.2022 надійшов рапорт начальника СКЗ Ізюмського РУП капітана поліції Марюхіної І.О. з доповіддю про те, що в ході відпрацювання деокупованої території міста Ізюм Харківської області було встановлено, що за вказаною адресою зберігання особових справ, за час перебування в м. Ізюм окупантів, неодноразово військовослужбовці РФ здійснювали візит до ОСОБА_8 та вимагали надати особові справи працівників поліції. Після декількох візитів військовослужбовців рф та заперечень ОСОБА_1 щодо відсутності в неї особових справ, останні погрожуючи життю та здоров`ю її сім`ї, вилучили трудові книжки молодшого складу поліції Ізюмського РУП у кількості 33. Зі слів ОСОБА_1 , особистого доступу до особових справ працівників поліції військовослужбовці рф не мали, так як дозволили останній особисто вилучити трудові книжки та передати їм. Станом на 23.09.2022, згідно інвентарної книги обліку особових справ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (Інв. № 163), значиться та в наявності 103 особові справи (85 - рядового та молодшого складу поліції, 18 - вільнонайманих працівників), які поміщені в мішки та опечатані, з долученням до кожного мішку списочної відомості.

Таким чином, як підтверджено матеріалами справи, лейтенантом поліції ОСОБА_1 було виконано усний наказ керівництва ГУ НП в Харківській області та під час перебування в місті Ізюм Харківської області, зокрема, з 24.02.2022 по 19.09.2022, збережено особові справи співробітників поліції.

Суд зазначає, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Згідно розділу VI "Харківська область" до них станом на квітень 2022 було віднесено, зокрема, території Ізюмського району, а саме: Ізюмська міська територіальна громада.

Водночас, судом встановлено, що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень чинного в Україні законодавства, що було обумовлено відсутністю у останнього можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет).

В силу приписів статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.

Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, суд дійшов висновку, що вина позивача матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у цьому конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського, а відтак до дисциплінарної відповідальності її притягнуто незаконно.

Суд наголошує, що не вихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин.

Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися як відсутність на роботі без поважних причин.

Висновки службового розслідування зроблені лише з урахуванням пояснень керівників поліцейських, відносно яких проводилось службове розслідування, без надання оцінки доводам позивача, без з`ясування всіх обставин, відсутності доказів фіксації неявки позивача на службі, без врахування особи позивача, ступеня її вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, її попередньої поведінки, ставлення до служби.

Суд вважає загальновідомим той факт, що після початку окупації територіальної громади Ізюмського району, були відсутні будь-які офіційно визнані гуманітарні коридори, які б надавали можливість позивачу безпечно та без ризику для життя покинути окуповану територію. Більш того, позивач як працівник державного органу України, знаходячись в окупації, перебував в постійній небезпеці та під тиском окупаційної адміністрації, відмовився співпрацювати з незаконними квазіутвореннями, що свідчить про свідому громадянську позицію та відданість Присязі поліцейського.

За відсутності в матеріалах справи жодних доказів того, що позивач співпрацював з окупантами та здійснював колабораційну діяльність, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутність на роботі без поважних причин та визначення в якості неповажної причини перебування на окупованій території явно свідчить про однобічність висновків службового розслідування та незаконність оскаржуваних наказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд звертає увагу, що в прохальній частині позову позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати пункт 26 наказу ГУ НП в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» відносно неї.

Проте, як встановлено судом саме пунктом 24 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» застосовано до інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування пункту 24 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а також наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 289 о/с від 14.06.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а також поновлення позивача на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 15.06.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки за наслідками судового розгляду судом прийнято рішення про поновлення позивача на посаді, також на його користь підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 289 о/с від 14.06.2022 року, зокрема, звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /НОМЕР_4/, інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, з 14.06.2022.

Враховуючи дату звільнення позивача зі служби та прийняття судом рішення про поновлення на посаді, кількість днів вимушеного прогулу складає 658 днів (з 15.06.2022 по 02.04.2024).

Згідно довідки про доходи №280 від 27.03.2024, виданої ГУ НП в Харківській області, розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 , отриманого за березень - квітень 2022 р. складав 390,38 грн. (березень 2022 року - 11 906,51 грн., квітень 2022 року - 11 906,51 грн.), в травні 2022 р. нарахування та виплати позивачу не відбувалися.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача складає 256 870,04 грн. (658 днів х 390,38 грн.).

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи на поновлення позивача на посаді та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області (на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 по 02.04.2024 у розмірі 256 870,04 грн., суд дійшов висновку звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат відповідно статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, адреса: 61052, м. Харків, вул. Ярославська, буд. 1/29) про визнання протиправними та скасування наказів - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 24 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області» про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 289 о/с від 14.06.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 15.06.2022 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 по 02.04.2024 у розмірі 256870 (двісті п`ятдесят шість тисяч вісімсот сімдесят) грн. 04 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2024 року.

Суддя О.В.Шевченко