Справа № 522/23340/23-Е
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/51/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

представника позивача адвоката Оборотової Ю.Р.,

відповідач у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира роти 2 батальйону 8 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.11.2023 командиром роти 2 батальйону 8 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Однак, з даною постановою позивачка не згодна, вважає її протиправною та просить суд її скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки в її діях відсутній умисел.

18.12.2023 ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху.

21.12.2023 на виконання ухвали суду від 18.12.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

29.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.01.2024 до суду від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшла заява про залучення їх до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

22.02.2024 представником позивача направлено до суду заяву про згоду на залучення до участі у справі іншого відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області.

18.03.2024 представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, яке ухвалою суду від 18.03.2024 задоволено та здійснено заміну неналежного відповідача Командира роти 2 батальйону 8 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на належного Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

26.03.2024 до суду від представника відповідача надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позовну заяву. Клопотання про поновлення строку на подачу відзиву задоволено, відзив долучено до матеріалів справи. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що відповідь на відзив подавати не буде, та просив суд перейти до розгляду справи.

У відзиві на адміністративний позов відповідач категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Відповідач зазначає, що 25.11.2023 о 10 год. 58 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 24, за порушення правил дорожнього руху було зупинено т.з. TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Поліцейські повідомили гр. ОСОБА_1 причину зупинки і що відносно неї розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи об 11 год. 20 хв. т.з. TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого на той момент знаходилась гр. ОСОБА_1 , почав рухатись заднім ходом в бік припаркованого т.з. TOYOTA PRIUS д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив зіткнення з ним. Після зіткнення інспектор одразу пояснив позивачу, що її транспортний засіб здійснив рух заднім ходом та зіштовхнувся зі службовим транспортним засобом, проте ОСОБА_1 здійснила виклик за спецлінією «102».

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис, заслухавши представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності з ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що 25.11.2023 ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 2 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1247088, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25.11.2023 близько 11 год. 23 хв. гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик на спец лінію «102» та повідомила, що за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного/вул. Сахарова в авто заявниці в`їхав патрульний автомобіль д.н.з. НОМЕР_3 .

У судовому засіданні представник позивача пояснила, що 25.11.2023 автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції за перетин нею подвійної суцільної смуги, в результаті чого вона розгубилась та зателефонувала адвокату, проте не зрозуміла, що її авто почало рухатись назад та здійснила зіткнення з автомобілем патрульної поліції. Отже, позивачка була переконана, що саме співробітники поліції вчинили ДТП та попросила їх надати відео докази, оскільки відео їй показано не було, вона здійснила виклик «102».

З огляду на наведене, представник позивача просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1247088 від 25.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у неї не було умислу незаконного виклику поліції.

З дослідженого у судовому засіданні відеодиску вбачається, що 25.11.2023 автомобіль TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 здійснив лівий поворот через подвійну суцільну смугу, розвернувся та почав рух у протилежному напрямку, що і стало підставою для його зупинки співробітниками поліції.

Далі, після зупинки, автомобіль TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 почав рух заднім ходом і здійснив зіткнення з автомобілем патрульної поліції.

У вказаній ДТП ОСОБА_1 постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2024 у справі № 523/22072/23 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

У зазначеній постанові судом встановлено, що 25.11.2023 близько 11 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» д/н « НОМЕР_1 » в м. Одеса по вул. Ак.Сахарова, 24, не вжила всіх заходів, щоб не допустити його самовільний руху заднім ходом, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Toyota Prius» н/з « НОМЕР_2 ». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, стало порушення вимог п. 15.12 «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2024 у справі № 523/21921/23 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 17 000,00 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

У вказаній постанові судом вставновлено, що 25.11.2023 об 11 год. 20 хв. в м. Одесі, по вул. Ак.Сахарова, 24 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Тойота королла» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовилася, що було зафіксовано відповідними технічними засобами відеофіксації, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст.183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції. Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Суд зауважує, що неправдивий виклик спеціальних служб у кожному випадку особа здійснює з різних мотивів, або уникнути від адміністративної відповідальності, або з хуліганських намірів, або з метою помсти, або у зв`язку з неприємними стосунками у сім`ї або з сусідами, у випадку конфлікту щодо будівництва або проїзду транспортних засобів та багато іншого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджені судом матеріали відеофіксації та постанови Суворовського районного суду м. Одеси у справах № 523/22072/23 та № 523/21921/23 підтверджують факти, викладені у відзиві на позовну заяву та не підтверджують обставин, на які посилається позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, зокрема щодо обставин подій, які відбулись 25.11.2023, що не надавали їй можливості об`єктивно встановити, чий саме автомобіль (її або патрульний) став причиною зіткнення, що за її твердженням стало підставою для виклику поліції.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова складена уповноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ст. 183 КУпАП.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача суду не надано. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача у суду немає.

Водночас суд наголошує, що позивачка не погоджуючись з діями поліції, не була позбавлена права звернутись з відповідною скаргою на їх протиправні дії, а не викликати ще один наряд поліції, проте доказів звернення позивачки з письмовою скаргою на дії співробітників поліції, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача ОСОБА_1 щодо її притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення її від адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача зводяться до незгоди з оскаржуваною постановою та є спробою уникнути від адміністративної відповідальності, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текс рішення складено 08.04.2024.

Суддя І.А. Павлик