Справа № 240/30734/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/30734/23

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрально-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Постанову № ЦЗ -103/ЖИ/а-2 від 02 жовтня 2023року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на ОСОБА_1 у розмірі 67000,00 грн. скасувати в повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначає, що постанову про накладення штрафу винесено за допущення до роботи працівника без укладення трудового договору. Вказує, що не згоден з постановою про накладення штрафу, оскільки його син ОСОБА_2 , не працював у магазині на постійній основі, оскільки він має 2-гу групу інвалідності і таку роботу не може виконувати по стану здоров`я, перебуваючи на ногах протягом дня. Він є офіційно працевлаштований і має роботу, яка відповідає його стану здоров`я. Прошу прийняти до відома те, що порушення не було систематичним, це була разова допомога сина при виникненні критично обтяжливих обставин.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в ході проведеної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , проведеної ГУ ДПС у Житомирській області за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , було встановлено факт допуску позивачем найманого працівника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до роботи без укладання трудового договору, жодних документів щодо оформлення трудових відносин з ним під час перевірки надано не було. За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт №12881/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 02 серпня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що контролюючим органом ГУ ДПС у Житомирській області було проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, КЗпПУ та ін.

За результатами перевірки складено акт від 02.08.2023 №12881/06/25/РРО/ НОМЕР_1 .

В ході проведеної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , проведеної ГУ ДПС у Житомирській області за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , було встановлено факт допуску позивачем найманого працівника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до роботи без укладання трудового договору, жодних документів щодо оформлення трудових відносин з ним під час перевірки надано не було.

Відповідно до Розділу 3. Висновок перевірки акта перевірки Головного Управління ДПС у Житомирській області №12881/06/25/РРО/ від 02 серпня 2023 року, під час перевірки встановлено порушення вимог ст. 24 Кодексу законів про працю України та постанови КМУ від 17 червня 2015 року № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту".

Головне управління ДПС у Житомирській області направило на адресу Центрально- Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці акт фактичної перевірки №12881/06/25/РРО/ від 02 серпня 2023 року, в якому містилась інформація про те, що в ході проведення 28 липня 2023 року о 14 год. 20 хв. фактичної перевірки було встановлено, що суб`єкт господарювання, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , використовує найману працю без належного оформлення трудових відносин. Суб`єкт господарювання після ознайомлення з актом перевірки, відмовився надавати письмові пояснення, підписувати акт перевірки та отримувати другий примірник акта перевірки, про що зроблено відповідний запис.

Згідно письмового пояснення від 28 липня 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 липня 2023 року продав пляшку коньяку марки "Коблево" 3 зірки об`ємом 0,5 л. за ціною 152,00 грн. Чек видано на всю суму.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 3, 21, 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" ОСОБА_2 не був оформлений та не укладено з ним трудовий договір, про допуск працівника до роботи органи ДПС у встановленому порядку не повідомлено.

07 вересня 2023 року на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла заява з додатками ФОП ОСОБА_1 (вх. №7056/ЦЗ/1-23 від 07.09.2023). Згідно даної заяви, ОСОБА_2 є сином ФОП ОСОБА_1 та не перебуває з ним у трудових відносинах, оскільки ОСОБА_2 не має змоги виконувати обов`язки продавця у зв`язку із захворюванням опорно-рухового апарату. У зв`язку із погіршенням стану дружини ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 вимушений був покинути магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та поїхати в лікарню. В період відсутності ФОП ОСОБА_1 продавцем у зазначеному магазині тимчасово був його син - ОСОБА_2 .

На виконання Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 509 від 17 липня 2013 року було складено та направлено на юридичну адресу суб`єкта господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , повідомлення про одержання документів №ЦЗ/3.3/6520-23 від 25.08.2023 року, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення №125 від 28 серпня 2023 року.

За результатами розгляду уповноваженою посадовою особою Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці була прийнята постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 67 000,00 грн. №ЦЗ-103/ЖИ/а-2 від 02 жовтня 2023 року та направлена на юридичну адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення №547 від 02 жовтня 2023 року.

Позивач вважає таку постанову протиправною, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96, зі змінами) визначено, що Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення №96).

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці (п. 4 Положення №96).

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює своє повноваження безпосередньо та через утворені в уставленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпрацi може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно пп. 9 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

За пп. 51 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про такі правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад (ч.2 ст. 259 КЗпП України).

За приписами п.75.1.3. ст. 75, п. 80.6. ст. 80 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства, зокрема, з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, Головне управління ДПС України в Житомирській області має повноваження на проведення фактичної перевірки.

Щодо встановленого в ході проведення перевірки, порушення трудового законодавства суд зазначає, що п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз.4 ст. 24 КЗпП України).

Отже, основним критерієм допущення особи до праці є укладення із ним трудового договору.

Спірну постанову про накладення штрафу винесено на підставі акту фактичної перевірки від 02.08.2023, у яким встановлено, що факт допуску позивачем найманого працівника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до роботи без укладання трудового договору, жодних документів щодо оформлення трудових відносин з ним під час перевірки надано не було.

У ОСОБА_2 були відібрані письмові пояснення 28.07.2023, у яких він пояснив, що 28.07.2023 продав пляшку коньяку марки "Коблево" 0,5 л за ціною 152,00 грн., чек видано на всю суму. Батько знаходиться в лікарні на даний момент.

На підставі вказаного, суд робить висновок, що ОСОБА_2 фактично здійснював діяльність продавця під час проведення перевірки, що й сам підтвердив.

Більш того, факт продажу вказаною особою алкоголю підтверджується також і позивачем, що додатково свідчить про допущення порушення законодавства про працю.

Доводи позивача викладені у позовній заяві з приводу термінової необхідності поїхати до лікарні та неможливість його сина ОСОБА_2 працювати взагалі продавцем внаслідок наявності інвалідності, не спростовують встановленого перевіркою факту допущення до роботи особи продавцем без оформлення трудового договору.

Суд зазначає про те, що сам позивач, допустивши до виконання роботи продавця незалежно від того, які склалися обставини та який проміжок часу, фізичну особу, з якою не укладено трудовий договір, при проведенні перевірки повинен довести про те, що не використовує працю цієї особи як найманого працівника.

Таких належних та достовірних доказів ні відповідачу, ні суду подано не було.

Таким чином, суд вважає, що актом фактичної перевірки об`єктивно встановлено факт допущення працівника до роботи без оформлення трудового договору, так як зафіксовано, що на момент перевірки реалізацію алкогольною напою здійснював продавець ОСОБА_2 , дані про якого відсутні в інформаційних базах даних державної податкової служби як про найману особу ФОП ОСОБА_1 .. Жодними матеріалами, зібраними в ході фактичної перевірки, цей факт не був спростований.

Разом з тим, у постанові від 05.10.2020 у справі №560/407/19 Верховний Суд вказав, що відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

Вказаний факт відповідачем доведено.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена статтею 265 КЗпП України.

Так, відповідно до частини 1 вказаної статті посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Механiзм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених зазначеною вище ч. 2 ст. 265 КЗпП, визначений та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи) (п. 2 Порядку № 509).

Абзацом 6 пункту 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є також акт перевірки ДПС, її територіального органу, що узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 28.01.2021 у справі №380/1116/20, від 21.04.2021 у справі №260/586/20.

Відтак, законодавством визначено можливість накладення штрафу на підставі акту ДПС при встановленні порушення законодавства про працю.

На підставі вказаного, суд вважає, що у відповідача були підстави для накладення на позивача штрафу, оскільки під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено реалізацію алкоголю працівником, з яким не оформлено трудові відносини.

Вказане свідчить про правомірність постанови про накладення на позивача штрафу у розмірі 65000 грн. за порушення законодавства про працю.

Жодних процедурних порушень у діях відповідача під час розгляду справи про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, судом не встановлено.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на усе вищевикладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідає усім критеріям, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з урахуванням відповідних приписів матеріального права.

У той же час, оцінюючи наявні у справі докази , суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, якими він спростовував правомірність прийняття відповідачем спірного рішення.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Центральне-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Шевченка, буд.18-а,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10008. РНОКПП/) , про скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос