Справа № 742/6754/23
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/3/24
Єдиний унікальний № 742/6754/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Тандурі К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Опанасенко Віталій Володимирович, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №831787 від 13 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Опанасенко В.В. звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправною, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №831787 від 13.11.2023, на підставі якої ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу розміром 340,00 грн, а також закрити провадження по даній справі.

Позов мотивований тим, що 13.11.2023 ОСОБА_1 , будучи при виконанні своїх трудових обов`язків, а саме: здійснюючи перевезення зернових культур (кукурудзи) з поля на елеватор ТОВ «Агрокім», що за адресою: АДРЕСА_1 , був зупинений на в`їзді до м.Прилуки зі сторони с.Заїзд поліцейським відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції сержантом поліції Шуляком М.О. Необхідність зупинки відповідач аргументував порушенням з боку ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», як наслідок, поліцейським відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає, що постанова серії БАД №831787 від 13.11.2023 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, посилаючись на те, що відповідно до п.33.3 Правил дорожнього руху «Заборонні знаки» - знак забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Однак дія знака не поширюється: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Проте, на зауваження ОСОБА_1 щодо того, що дія цього знаку не розповсюджується на керований ним транспортний засіб, відповідач належним чином не відреагував.

Крім того, на всіх дорогах до в`їзду у місто Прилуки Чернігівської області розташовані дорожні знаки 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з зображенням на даних знаках позначки «12т», тобто заїхати в м.Прилуки так, щоб не проїхати під знак 3.3 неможливо, оскільки дане рішення є чинним і виконання його є обов`язковим для всіх учасників дорожнього руху.

Доказом того, що керований ОСОБА_1 транспортний засіб дійсно рухався в напрямку елеватора, розташованого в межах міста Прилуки Чернігівської області, є наявність відповідної товаро-транспортної накладної, де пунктом розвантаження зазначено елеватор за адресою: вул.Дружби Народів, буд.46, м.Прилуки, Чернігівська область, також даний факт підтверджується роздруківкою системи GPS-моніторингу транспорту «ВІАЛОН».

Оскільки ОСОБА_1 вважає дії поліцейського незаконними, а постанову протиправною, то він і звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте останній одав заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином (а.п.51, 52), а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

Постановою серії БАД №831787 від 13.11.2023 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначено, що 13.11.2023 о 14 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Вавілова, керував транспортним засобом Камаз 45144, д.р.н. НОМЕР_1 , з причепом СЗАП-855102, д.р.н. НОМЕР_2 , належним ТОВ «Агрокім», та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів які перевищують 12т заборонено» (а.п.4).

Як вбачається з наказу (розпорядження) №46-К/ТР від 27.01.2020 про прийняття на роботу, ОСОБА_1 з 28.01.2020 був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів до машинно-транспортної станції Відділення №1 ТОВ Агрокім» (а.п.15).

Згідно з копією товаро-транспортної накладної №_3437 від 13.11.2023 транспортний засіб Камаз 45144, д.р.н. НОМЕР_1 , з причепом СЗАП-855102, д.р.н. НОМЕР_2 , належний ТОВ «Агрокім» під керуванням ОСОБА_1 дійсно рухався в напрямку елеватора, розташованого в межах міста Прилуки Чернігівської області, де пунктом розвантаження зазначено елеватор, що знаходиться за адресою: вул.Дружби Народів, буд.46, м.Прилуки, Чернігівська область (а.п.14), що також підтверджується роздруківкою системи GPS-моніторингу транспорту «ВІАЛОН» (а.п.13).

З відповіді служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернігівській області зі схемою організації дорожнього руху (а.п.55-56) вбачається, що на даний час заїзд у місто Прилуки зі сторони с.Заїзд є єдино можливим для вантажних автомобілів.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому необхідно також врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч.1 ст.122 КупАП передбачає покарання за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.33.3 Правил дорожнього руху «Заборонні знаки» - знак забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Однак дія знака не поширюється: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух», оскільки маса вантажного автомобіля, яким керував ОСОБА_1 не перевірялася, а заїзд у місто Прилуки зі сторони с.Заїзд на даний час є єдино можливим для вантажних автомобілів.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №831787 від 13.11.2023 прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП.

Згідно з приписами ст.222 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КУпАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, належить органам Національної поліції та відноситься до дискреційних повноважень останніх.

Тому суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Вказане знаходить своє відображення в постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі №214/2517/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (, юридична адреса: просп.Перемоги, буд.74, м.Чернігів, 14000) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №831787 від 13 листопада 2023 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №831787 від 13 листопада 2023 року, на підставі якої ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу розміром 340,00 грн, скасувати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.04.2024.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА