Справа № 676/1250/24
Суддя: Бондар О. О.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/1250/24
Номер провадження 2-а/676/20/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бондара О.О.

за участю секретаря судового засідання Ткачук Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 20 жовтня 2023 року біля 16 год. разом із товаришом направлялися у смт. Кельменці, так як там по оголошенню хотіли придбати автомобіль. На автодорозі поблизу прикордонної застави позивач був зупинений поліцейськими, які запропонували для перевірки документів пройти в пункт пропуску прикордонної застави. При перевірці документів, виявилося, що у позивача відсутні необхідні документи, які дають дозвіл перетинати пункт пропуску через державний кордон, оскільки в межах Кельменецького району Чернівецької області встановлений прикордонний режим. Про вказаний прикордонний режим у даному районі позивач не знав, так як зареєстрований та проживає у м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області. При в`їзді на територію смт. Кельменці будь-яких забороняючих дорожніх знаків не було. В результаті чого відносно Позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

11.02.2024 року позивач дізнався про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження. 12.02.2024 року звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та документів, які слугували винесенню вказаної постанови. А відтак, 12.02.2024 року у відділ ДВС отримав оскаржувану постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.11.2023 року. А тому вважає, що строки звернення до суду з даним позовом про її скасування мною пропущені з поважної причини.

Ознайомившись із змістом оскаржуваної постанови, яка винесена 04.11.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , який розглядав матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, останній вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП не визнає, жодного пункту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чи Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ані будь-яких наказів МОУ у тому числі що стосуються проходження військово- лікарських експертиз в ЗСУ не порушував.

Тому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 524 від 04 листопада 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`вився, подав заяву, якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить скасувати вищевказану постанову.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 524 від 04 листопада 2023 року, на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 3400,00 грн., за те, що 20.10.2023 р. о 16 год. 30 хв. в приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби в Збройних Силах України, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 пп. 3.1, 3.2 глави 3 розділу II наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військо-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа ає право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підчас мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КпАП України настає у разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, чому ОСОБА_1 , будучи зареєстрованим по постійному місцю проживання в АДРЕСА_1 ) і тому повинен був би перебувати на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , повинен був 20 жовтня 2023 року в приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », давати згоду на проходження ВЛК , крім того відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження законності дій та перебування працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та законних підстав , на яких вони повинні були отримувати згоду позивача на проходження ВЛК, оскаржуванна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі по притягненню ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 524 від 04 листопада 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн..

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів в порядку встановленому ст.ст. 295-297 КАС України.

Рішення набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 255 КАС України.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О