Справа № 160/28759/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Афоніна О.В.
представників відповідача Каціонової О.В., Кравченка А.Д.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
Ухвалою суду від 15.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 08.12.2023 у задоволенні заяви представника ТОВ «ВІСКОНТ СВ» про забезпечення доказів у справі за позовом ТОВ «ВІСКОНТ СВ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.
12.12.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник ТОВ «ВІСКОНТ СВ», крім іншого, зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що перед взяттям 25.09.2023 посадовою особою відповідача проб (зразків) керівником/заступником керівника митного органу було прийнято відповідне письмове рішення. В акті про взяття проб (зразків) товарів від 25.09.2023 №18/7.5-28-07-33 та запиті про проведення досліджень від 26.09.2023 №7.5-15-03-08/164 відсутні відомості про вказане письмове рішення в порядку частини 2 статті 356 Митного кодексу України (далі МК України). Представник позивача зауважує, що Верховним Судом в постанові від 28.05.2020 у справі №818/1205/16 сформована правова позиція, згідно з якою відібрання митним органом проб (зразків) за відсутності вказаного письмового рішення керівника митного органу або його заступника суперечить вимогам МК України та є протиправним. Оскільки відповідачем 26.09.2023 не дотримана встановлена частиною 2 статті 356 МК України належна правова процедура, всі подальші дії відповідача щодо відібраних зразків, на думку позивача, є протиправними.
12.12.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
На підставі ухвали від 25.12.2023 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
18.01.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання 18.01.2024 за відсутності представника ТОВ «ВІСКОНТ СВ».
В підготовчому засіданні 18.01.2024 оголошено перерву.
В підготовче засіданні 15.02.2024 з`явились представники сторін.
В підготовчому засіданні 15.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 06.03.2024.
В судове засідання 06.03.2024 з`явились представники сторін.
В судовому засіданні 06.03.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі, представники відповідача проти задоволення позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
19.06.2023 між ТОВ «ВІСКОНТ СВ» (Покупець) та ROGO INDUSTRIAL (SHANGHAI) CO., LTD (Продавець) укладено Контракт №RG-20230258 (далі Контракт), за яким продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти і сплатити продукцію, в подальшому іменовану «Товар» у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставками згідно з умовами цього Контракту та Специфікацій до нього (пункт Договору 2.1.).
Відповідно до пункту 2.2. Контракту, орієнтована вартість Контракту становить 50 000,00 доларів США.
На підставі пункту 2.3. Контракту, покупець зобов`язується здійснювати оплату партій товару в порядку і у строки передбачені в кожній конкретній специфікації.
Згідно з пунктом 2.4. Контракту, оплата товарів здійснюється покупцем у доларах США шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок продавця за вказаними в Контракті реквізитами.
На підставі пункту 9.1. Контракту, цей Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України, митне оформлення- це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частиною 1 статті 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Виходячи з положень частин 1-3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Статтею 69 МК України визначено основні засади класифікації товарів.
1. Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
2. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
3. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
4. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
5. Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
7. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
8. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
На підставі пункту 15 розділу ІІ Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 650 від 30.05.2012 (далі Порядок №650), якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба у спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, митний орган може звернутися до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації).
Залучення спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі виникнення:
необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації;
складних випадків класифікації товарів, вирішення яких потребує проведення досліджень.
У такому разі Підрозділ або підрозділ митних компетенцій готує та надсилає запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) проб (зразків) товарів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) із зазначенням переліку завдань та питань, що мають бути з`ясовані для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до пункту 16 розділу ІІ Порядку №650 взяття проб (зразків) товарів та операції із ними здійснюються відповідно до статей 356 та357 Кодексу.
За змістом частин 1 та 2 статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для, зокрема, класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Матеріали справи не містять доказів того, що перед взяттям 25.09.2023 посадовою особою відповідача проб (зразків) керівником/заступником керівника митного органу було прийнято відповідне письмове рішення.
В акті про взяття проб (зразків) товарів від 25.09.2023 №18/7.5-28-07-33 (а.с. 102) та запиті про проведення досліджень від 28.09.2023 №7.5-15-03-08/164 (а.с.104) відсутні відомості про вказане письмове рішення в порядку частини 2 статті 356 МК України.
Суд зауважує, що відповідачем не дотримано законодавчих вимог, які регламентують підстави і порядок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем.
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №818/1205/16.
За результатами проведення експертизи Випробувальною лабораторією ТОВ «СЕНДЛАБ» (далі ВЛ ТОВ «СЕНДЛАБ») надано протокол випробувань №00-0314 від 17.10.2023, замовлення №2178 від 16.10.2023 (а.с. 18, а.с. 153).
Для дослідження ТОВ «ВІСКОНТ СВ» надано металевий зразок у кількості 1 одиниця (прокат плоский з вуглецевої нелегованої сталі DX51D).
У висновку протоколу випробувань №00-0314 від 17.10.2023 зазначено, що згідно з проведеними випробуваннями зразок №2178 має тільки цинкове покриття, про що свідчить отриманий хімічний склад та товщина цинкового покриття (зв.бік а.с. 18, а.с. 154).
Крім того, ТОВ «ВІСКОНТ СВ» проведено контрольні випробування зразків оцинкованого прокату у Випробувальній лабораторії ТОВ «ВИПРОБУВАЛЬНО-СЕРТИФІКАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ПІВДЕНТЕСТ» (а.с. 19-21, а.с. 155-159).
Проаналізувавши протоколи випробувань ВЛ ТОВ «СЕНДЛАБ» від 17.10.2023 №00-0314 та ВЛ ТОВ «ВИПРОБУВАЛЬНО-СЕРТИФІКАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ПІВДЕНТЕСТ» від 18.10.2223 №1018030/23, суд дійшов висновку, що випробувальна продукція «прокат плоский з вуглецевої нелегованої сталі DX51D» крім цинкового покриття інших покриттів не містить.
Крім того, 15.02.2024 представником позивача до матеріалів справи в запакованому конверті долучено оригінал листа китайського відправника товару від 30.10.2023 для дослідження в судовому засіданні (а.с. 172-174).
Копія цього листа в перекладі на українську мову була долучена до матеріалів справи представником позивача разом з відповіддю на відзив (а.с. 142).
Отже, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що на виконання Контракту №RG-20230258 від 19.06.2023 ROGO INDUSTRIAL (SHANGHAI) CO., LTD згідно зі специфікацією №1 від 19.06.2023 здійснено поставку ТОВ «ВІСКОНТ СВ» товару GALVANIZED STEEL COIL/рулон з оцинкованої сталі, який класифікується за кодом УКТЗЕД: 721049000.
Належних доказів, які б спростували правомірність визначення позивачем коду УКТЗЕД спірного товару 721049000, відповідач до суду не надав.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ВІСКОНТ СВ».
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2684,00 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №1178 від 09.11.2023.
Таким чином, враховуючи задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці підлягає стягненню сплачений судовий збір у цій справі у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСКОНТ СВ» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 08.04.2024.

Суддя М.В. Бондар