Справа № 340/469/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/469/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. В. Перспективна, б. 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 274993,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на час звернення до суду у відповідача обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб. Відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Крім того, зазначає, що відповідачу надсилалась податкова вимога, проте податковий борг залишився не сплаченим. Відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Згідно частин 3, 4 статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На запит суду щодо місяця реєстрації відповідача з Єдиного державного демографічного реєстру 05.02.2024 року судом отримано відповідь, згідно якої відомості про місце реєстрації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.07.2020 року є: АДРЕСА_2 та не відповідають вказаним у позовній заяві позивачем АДРЕСА_3 . Водночас, така невідповідність не впливає на територіальну підсудність даного спору.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та встановлено строки для вчинення процесуальних дій (а.с. 17).

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача рекомендованим листом та отримано останнім 13.02.2024 (а.с. 20).

Правом подати відзив до суду відповідач не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем Державної податкової служби України (далі по тексту ДПС), сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Відповідно до Податкового кодексу України платниками такого податку є як фізичні, так і юридичні особи, зокрема нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової або нежитлової нерухомості.

Об`єкти оподаткування регулює ст. 266.2 Податкового Кодексу України.

Такими є об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування нерухомості, в тому числі її часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Держреєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами держреєстрації прав на нерухоме майно або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування обчислюється такими особами самостійно, зважаючи на загальну площу кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Обчислення податку з об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації власника такої нерухомості, зважаючи на загальну площу кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до ст. 266.7.1 ПКУ обчислення суми податку з нерухомості здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (реєстрації) її власника.

За наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється з огляду на зменшену базу оподаткування та відповідну ставку податку.

За наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється, зважаючи на сумарну загальну площу таких об`єктів, зменшену відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 ст. ПКУ, та відповідну ставку податку.

За наявності у власності нерухомості різних видів, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 ст. ПКУ, та відповідної ставки податку.

Відповідно до ст. 266.7.1-1 ПКУ, за наявності у власності платника податку житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи-платника податку, загальна площа якого перевищує 300 кв. м (для квартири) та 500 кв. м (для будинку), сума податку збільшується на 25 000 грн на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

За фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рахується податковий борг на загальну суму 274 993,75 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який сформувався у зв`язку з несплатою визначених податкових зобов`язань, а саме:

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106 від 19.10.2022 по терміну сплати 26.12.2022 в сумі 67525.20 грн.

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106 від 19.10.2022 по терміну сплати 26.12.2022 в сумі 11673 грн.

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106/1 від 19.10.2022 по терміну сплати 01.02.2023 в сумі 45016,80 грн.

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106/1 від 19.10.2022 по терміну сплати 01.02.2023 в сумі 7782 грн.

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106 від 28.02.2023 по терміну сплати 26.05.2023 в сумі 121920,50 грн.

податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1106 від 28.02.2023 по терміну сплати 26.05.2023 в сумі 21076,25 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були направлені контролюючим органом відповідачу за адресою взяття на облік платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Доказів сплати зазначених сум до суду не надано.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, позивачем сформовано податкову вимогу №0-1106 від 21.09.2021 року на суму 656161,09 грн. (а.с. 11), яку надіслано відповідачу та вважається врученою 26.10.2021 року.

Докази, які б підтверджували, що вказана податкова вимога відповідачем оскаржувалась, у справі відсутні, тому визначені у ній зобов`язання є узгодженими.

Щодо відмінності в адресі реєстрації відповідача та адреси, за якою контролюючим органом надсилались податкові повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 58.3. статті 53 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Згідно з пунктом 70.1. статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр.

За приписами підпункту 70.2.4. пункту 70.2. статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Судом встановлено, що контролюючим органом податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, однак повернуті на адресу відправника оператором поштового зв`язку з відміткою на довідці ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 8,10).

Суд зазначає, що контролюючий орган не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати дані Державного реєстру та облікової картки платника та/або розшукувати місцезнаходження платника податку, а тому приходить до висновку, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Зазначена права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 420/26492/21 (адміністративне провадження № К/990/1373/23).

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України).

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом надсилалась відповідачу податкова вимога про сплату податкового боргу, однак відповідач не виконав її належним чином та не сплатив узгоджені грошові зобов`язання зі сплати податку.

Підпункт 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачає право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За змістом п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Крім того, суд враховує, що з 24 лютого 2022 року в країні діє воєнний стан. Змінами, внесеними до пункту 69.1 пункту 69 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України, які набрали чинності з 27 травня 2022 року, встановлено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Підставою перенесення (відтермінування) строку сплати грошового зобов`язання, який настав після 24 лютого 2022 року, є відсутність у платника податків можливості своєчасно виконати податковий обов`язок щодо дотримання строку сплати податків і зборів.

Про відсутність такої можливості платник податків має завчасно повідомити податковий орган, бо його фінансовий стан відомий тільки йому.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо інформування ОСОБА_1 контролюючий орган про відсутність можливості сплати податкових зобов`язань. До суду відповідач такої інформації також не подавав.

Відтак, податковий борг відповідача підлягає стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у справі відсутні, будь-які судові витрати у справі стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 274 993,75 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на користь Долинської міської територіальної громади, за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг Долинка/18010300

Код отримувача: 37918230

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

Рахунок: UA0011525

Код платежу: 50 18010300 (місцевий бюджет)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО