Справа № 280/1319/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 квітня 2024 року Справа № 280/1319/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлої його мати ОСОБА_2 в сумі 13219,62 грн;

зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу недоотриманої пенсії померлої його мати ОСОБА_2 в сумі 13 219,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що мати позивача перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №2262. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/1443/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2023 №83/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3810,00 грн.; оклад за військовим званням - 1270,00 грн.; надбавка за вислугу років - 50% - 2540,00 грн.; надбавка за класну кваліфікацію - 7% - 266,70 грн.; надбавка за роботу з таємними документами - 15% - 571,50 грн.; надбавка за особливості проходження в/служби - 100% - 7620,00 грн.; премія - 130% - 4953,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення набрало законної сили 26.06.2023. Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. На день смерті ОСОБА_2 у відповідача перед останньою утворилась заборгованість пенсії за період з 25.01.2023 по 31.07.2023 в загальній сумі 13219,62 грн. Листом відповідача від 31.01.2024 позивачу відмовлено у виплаті пенсійних виплат, недоотриманих його матір`ю за життя, оскільки визначення права позивача на отримання заборгованості може бути вирішено виключно у судовому порядку. Позивач вважає, що відповідач, відмовляючи у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що ОСОБА_2 до дня смерті перебувала на обліку в Головному Управлінні як одержувач пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262. На виконання рішення суду у справі №280/1443/23 Головним управлінням їй за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата різниці пенсії за період з 25.01.2023 по 31.07.2023 в загальній сумі 13219,62 грн, яку внесено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Позивач вважає, що саме він має отримати зазначену виплату нарахованої, але недоотриманої пенсії померлої матері як спадкоємець та член її сім`ї. Однак в даному контексті доцільно буде визначити, чи наявні інші спадкоємці чи інші заінтересовані особи. В противному випадку може бути порушено останню волю померлої, яка потенційно могла не бажати того, щоб відповідна сума пенсії була отримана її сином. За викладених обставин представник відповідача вважає, що орган Пенсійного фонду діяв в межах своїх повноважень та згідно норм чинного законодавства. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив зазначено, що з аналізу норм законодавства України, позивач має право на отримання недоодержаної пенсії його мати за умов звернення до відповідача за певних умов, зокрема: родинних відносин з померлою, проживання разом на день смерті пенсіонера та зверненням до органу пенсійного фонду на обліку якого перебувала померла, із відповідною заявою у строк не пізніше шести місяців з дня смерті пенсіонера. Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_2 перебувала на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримувала пенсію по втраті годувальника у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі №280/1443/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2023 №83/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3810,00 грн.; оклад за військовим званням - 1270,00 грн.; надбавка за вислугу років - 50% - 2540,00 грн.; надбавка за класну кваліфікацію - 7% - 266,70 грн.; надбавка за роботу з таємними документами - 15% - 571,50 грн.; надбавка за особливості проходження в/служби - 100% - 7620,00 грн.; премія - 130% - 4953,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначене рішення набрало законної сили 26 червня 2023 року.

На виконання зазначеного рішення, відповідачем проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату у сумі 13219,62 грн.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11 травня 1989 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14 серпня 2023 року.

Листом від 04.01.2024 відповідач повідомив про те, що ОСОБА_2 з 25.01.2023 було поновлено виплату пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішення суду по справі №280/1443/23 виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. За рішенням суду сформувалсь доплата різниці пенсії за період з 25.01.2023 по 31.07.2023 в загальній сумі 13219.62 грн.

На відповідне звернення позивача, листом від 31.01.2024 відповідачем надано відповідь за змістом якої, ОСОБА_2 до дня смерті (12.08.2023) перебувала на обліку в Головному Управлінні як одержувач пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На виконання рішення суду у справі №280/1443/23 Головним управлінням їй за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата, яку внесено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Відповідно до статті 8 Закону виплата пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок Державного бюджету України. Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявністю відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет, тому сума доплати за минулий час підлягала виплаті післята за умови надходження до Головного управління відповідного фінансування з Державного бюджету. Оскільки стороною у судовій справі виступала мати позивача, то визначенння права позивача на отримання зазначеної суми заборгованості з Державного бюджету після його смерті може бути вирішено виключно у судовому порядку.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача у виплаті недоотриманої пенсії померлої мати, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Статтею 8 Закону №2262-XII передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII, призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 61 Закону №2262-XII передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

В ході судового розгляду справи, судом установлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі №280/1443/23, яке набрало законної сили 26 червня 2023 року, вирішено, що з 01.04.2019 ОСОБА_2 відповідно до статей 51, 63 Закону №2262-XII набула право на перерахунок її пенсії, виходячи із підвищеного грошового забезпечення.

Внаслідок цього виникла заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_2 , яка за розрахунком відповідача склала 13219,62 грн, що обліковується на її пенсійному рахунку.

Ця сума залишилися неодержаною ОСОБА_2 , через її смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11 травня 1989 року) проживав разом з нею на день її смерті, відповідно до статті 61 Закону №2262-XII має право на одержання цієї суми.

Окрім того, між датою смерті матері ОСОБА_2 та датою звернення позивача до ГУ ПФУ в Запорізькій області для отримання нарахованих, але не виплачених померлій, минуло менше як шість місяців, а відтак позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла, в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

Відповідачем не надано доказів того, що будь-які інші особи, з числа визначених частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, які мають відповідне право, звертались із заявою про виплату недоодержаних сум пенсії ОСОБА_2 .

Поряд з цим, суд при прийнятті рішення приймає до уваги те, що вказана норма ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» містить прямий обов`язок виплати Пенсійним фондом особі, яка має право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, без застереження заміни сторони виконавчого провадження по справі.

В постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадковогоправа.У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього наотриманнясоціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяцівпісля смертіпенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті сум пенсії, що підлягали виплаті його матері ОСОБА_2 , але були неодержані нею у зв`язку із її смертю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , сум пенсії, що підлягали виплаті його матері ОСОБА_2 , але були неодержані нею у зв`язку із її смертю є протиправними, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_2 , у сумі 13219,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, вчинена всупереч Конституції України та чинному законодавству України, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 08.02.2024.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 3 статті 4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву подано за допомогою системи «Електронний суд», позивачу за звернення до суду з вищевказаною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 968,96 грн.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 сум пенсії, що підлягали виплаті його матері ОСОБА_2 , але були неодержані нею у зв`язку із її смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлої його матері ОСОБА_2 у розмірі 13219,62 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова