Справа № 199/5984/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 199/5984/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року

у справі № 199/5984/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання нечинною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив скасувати постанову серії ЗАВ №02628006 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 29.06.2023 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року у справі № 199/5984/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови відмовлено.

Судом вказано, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 053-1120, відповідність якого чинним нормам позивач у позові не заперечує. Суд дослідив, що визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року у справі № 199/5984/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що відповідач не надав доказів отримання скаржником спірної постанови, а неотримання скаржником постанови позбавило його можливості звернутись до відповідача для звільнення від адміністративної відповідальності згідно приписів ч.3 ст. 279-3 КУпАП. Зазначає, що він не керував транспортним засобом і не вчиняв порушення, яке зазначено в спірній постанові. Вважає, що суд порушив приписи ст. 38 КУпАП та мав закрити справу за строками давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою серії ЗАВ №02628006 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 29.06.2023 року, складеною інспектором ДПП Кукса Оленою Миколаївною, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Із даної постанови вбачається, що 27.06.2023 року о 12 год. 31 хв. за адресою М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне технічним засобом «Каскад 053-1120» зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом «MERCEDES-BENZ CITAN», д.н.з. НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушено п. 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи, що спірна постанова відповідача підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно приписів ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою серії ЗАВ №02628006 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 29.06.2023 року, складеною інспектором ДПП ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Згідно змісту спірної постанови вбачається, що 27.06.2023 року о 12 год. 31 хв. за адресою М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне технічним засобом «Каскад 053-1120» зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом «MERCEDES-BENZ CITAN», д.н.з. НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушено п. 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як правильно досліджено судом першої інстанції, спірна постанова винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 053-1120.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб «MERCEDES-BENZ CITAN» номерний НОМЕР_1 зареєстровано за позивачем.

З цих підстав, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що він не керував транспортним засобом і не вчиняв порушення, оскільки згідно приписів ст.14-2 КУпАП в спірному випадку саме позивач є відповідальною особою за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Судом першої інстанції вірно досліджено, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач у встановлений строк звертався до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє звернення іншої особи до відповідача із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також документ (квитанція) про сплату цією особою штрафу.

Також, матеріали справи містять відомості з вебсайту ukrposhta.ua про отримання скаржником поштового відправлення, яким відповідач направив на адресу скаржника спірну постанову.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

Натомість, аргументи скаржника про те, що неотримання ним спірної постанови позбавило його можливості звернутись до відповідача для звільнення від адміністративної відповідальності згідно приписів ч.3 ст. 279-3 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Колегія суддів звертає увагу, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП не підвідомчі суду (судді).

Так, відповідно до приписів ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що в спірному випадку накладення на позивача адміністративного стягнення здійснено органом національної поліції в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП України, адже порушення вчинено 27.06.2023 року, а спірна постанова винесена 29.06.2023 року.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що суд порушив приписи ст. 38 КУпАП та мав закрити справу за строками давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, що уповноважена особа відповідача діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, а спірна постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року у справі № 199/5984/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко