Справа № 320/39247/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м.Києві, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії ОСОБА_1 передбаченого п. п. 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", розміром 1500 гривень;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві не обмежувати з 01 березня 2023 року розмір збільшення перерахунку пенсії ОСОБА_1 передбачений п. п. 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", розміром 1500 гривень у кожному місяці у якому таке обмеження може мати місце, здійснювати розрахунок та виплату розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого п. п. 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", виходячи з розміру пенсії ОСОБА_1 , не обмеженої максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 березня 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 гривень у кожному місяці у якому таке обмеження може мати місце, виходячи з розміру пенсії ОСОБА_1 не обмеженої максимальним розміром.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2023 з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів №168 від 24.02.2023 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивачем було подано до суду заяву по ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

При цьому суд першої інстанції вказав, що спір є важливим для позивача, однак справа є незначної складності, її розгляд вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Супровід даної справ не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, справа не становить суспільний інтерес. Враховуючи наведене та часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача в розмірі 3000,00 грн.

Не погоджуючись з додатковим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому процесуальним законом, порушив принципи змагальності та диспозитивності адміністративного судочинства, вирішивши питання неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу за відсутності клопотання відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 вказав, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Разом з тим, з огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач надав підтверджуючі документи надання правничої допомоги, а саме: договір про надання правової допомоги №26-07/21 від 26.07.2021, Акт приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2023 №25-10/23, квитанцію про оплату наданої правової допомоги від 25.10.2023 №01 на суму 6 000 грн., ордер серії АА №1241729 від 25.10.2023.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 26.07.2021 №26-07/21, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Анво Груп" (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт):

виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (підпункт 1.1 пункту 1);

виконавець представляє інтереси клієнта у всіх судах системи судоустрою України відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: в місцевих, апеляційних судах та Верховному Суді при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення; а також в арбітражних (третейських судах) відповідно до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" незалежно від того, чи утворюється він: спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (підпункт 1.2 пункту 1);

юридичні послуги надаються на виконання пунктів 1.1, 1.2 договору та полягають в наступному, зокрема: надання консультацій, роз`яснень, усних та письмових довідок з правових питань; складання заяв, скарг, підготовка договорів, додаткових угод, звернень та інших документів правового характеру; представництво в судах, в органах Пенсійного фонду України, в органах Державної виконавчої служби, в усіх інших органах державної влади та місцевого самоврядування, перед фізичними особами та юридичними особами (підпункт 1.4 пункту 1);

кінцевий фактичний розмір винагороди фіксується в актах передачі-приймання послуг, які оформляються сторонами за результатами кожного місяця надання послуг. Оплата послуг виконавця може бути здійснена шляхом передоплати на підставі рахунку, виставленого виконавцем (пункт 2).

Так, згідно Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2023 №25-10/23 позивачу надані професійні правничі послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції (1500,00 грн.); підготовка позовної заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії (4500,00 грн.).

При цьому в матеріалах судової справи містяться запит про доступ до публічної інформації від 03.10.2023 та позовна заява від 25.10.2023, складені адвокатським об`єднанням "Анво Груп".

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №01 від 25.10.2023 ОСОБА_1 сплачено адвокатському об`єднанню "Анво Груп" 6000,00 грн.

Перевіривши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та вважає, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Так, судом першої інстанції вірно зауважено, що спір є важливим для позивача, однак справа є незначної складності, її розгляд вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Супровід даної справ не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, справа не становить суспільний інтерес.

Колегія суддів враховує предмет спору, щодо якого наявна численна судова практика та лише часткове задоволення позовних вимог, з чого приходить до висновку, що обґрунтованими та співмірними є витрати з надання професійної правничої допомоги на суму 3000 грн.

Європейський суд із прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, п. 30).

З урахуванням наведеного судова колегія дійшла висновку про правомірність задоволення судом першої інстанції заяви позивача про ухвалення додаткового рішення частково та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат, понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Отже при винесенні оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев