Справа № 440/12065/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 р. Справа № 440/12065/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми "Урожай" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023, суддя А.О. Чеснокова, по справі № 440/12065/21

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми "Урожай"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма "УРОЖАЙ" (далі позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 06.09.2021;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 06.09.2021.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що судом першої інстанції не враховано, що за вимогами пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на проведення документальних планових перевірок установлений мораторій на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID 19), крім прямо передбачених випадків.

Щодо необґрунтованості висновків перевірки, апелянт вказував, що контролюючим органом не враховано, що надані до перевірки документи відображають зміст та обсяг господарських операцій, тобто в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, а також зазначені сторони, що свідчить про те, що вказані документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт здійснення сторонами господарських операцій.

Зауважував, що висновки податкового органу, викладені у акті перевірки від 20.07.2021 № 5507/16-31-07-01-10/05287928, не доводять узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання зобов`язань, що могло б слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит.

Головне управління ДПС у Полтавській області надало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначало, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених за результатами документальної планової виїзної перевірки у акті від 20.07.2021 № 5507/16-31-07-01-10/05287928.

Щодо мораторію на проведення перевірок зазначало, що зазначені доводи не підлягають врахуванню під час розгляду справи, враховуючи висновки постанови Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 804/2428/16, оскільки вказані доповнення за своєю суттю є зміною підстав позову, так як позивач не тільки додає правове обґрунтування своєї позиції у справі, а й зазначає про інші обставини, які існували на момент подання позову, але не визначалися в якості підстави позову, а зміна підстав позову не допускається при новому розгляді справи за відсутності зміни фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ПСП агрофірма "УРОЖАЙ" здійснює свою господарську діяльність, зокрема, у сфері вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавської області № 1280-П від 31.05.2021 та відповідно до п.п. 75.1.2 п. 72.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Головним управлінням ДПС у Полтавській області у період з 22.06.2021 по 13.07.2021 проведено планову документальну виїзну перевірку ПСП агрофірма "УРОЖАЙ" за період з 01.01.2018 по 31.03.2021.

20.07.2021 за результатами перевірки складено акт № 5507/16-31-07-01-10/05287928, в якому зафіксовано порушення ПСП агрофірма "УРОЖАЙ", зокрема:

п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 964534,00 грн, в тому числі за грудень 2019 року - 936867,00 грн, за січень 2020 року на суму 27667,00 грн.

п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено р.21 по ПДВ "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду" в періоді, що перевірявся на загальну суму 37023,00 грн, в тому числі за березень 2021 року на суму 37023,00 грн.

13.08.2021 ПСП агрофірма "УРОЖАЙ" листом № 135 звернулася до Головного управління ДПС у Полтавській області із запереченнями на акт № 5507/16-31-07-01-10/05287928 від 20.07.2021.

Листом від 31.08.2021 № 30045/6/16-31-07-01-18 Головне управління ДПС у Полтавській області висновки акта перевірки від 20.07.2021 № 5507/16-31-07-01-10/05287928 скасувало в частині нарахування пені у сфері ЗЕД, в іншій частині залишило без змін.

06.09.2021 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 1205667,50 грн, в тому числі 964534 грн за податковим зобов`язанням та 241133,50 грн за штрафними санкціями, № 1 про визначення суми завищення від`ємного значення з ПДВ у розмірі 37023 грн.

Позивач, не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості висновків контролюючого органу та правомірності оскаржуваних повідомлень-рішень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року за № 2755-VI, із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також -ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 ПК України визначено підстави проведення документальної планової перевірки.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України 77.4. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно п.п. 77.6, 77.7 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень визначених Податковим Кодексом.

Пунктом 52-2 підр. 10 розд. XX Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення наказу про призначення перевірки) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 установлено з 19.12.2020 та в подальшому до 30.04.2023 на території України карантин.

Відповідно до вимог п. 4 розд. II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

В подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 89 від 03.11.2021 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених п. 52-2 підр. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24.04.2020 № 568-ІХ); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

У ході судового розгляду встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області винесені за наслідками проведення податковим органом документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавської області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Урожай» № 1280-П від 31.05.2021, тобто у період дії мораторію на проведення перевірок.

Отже, на момент прийняття Головним управлінням ДПС у Полтавської області наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Урожай» № 1280-П від 31.05.2021 мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину, встановлений п. 52-2 підр. 10 розд. XX Перехідних положень Податкового кодексу України, був чинним та його дія не зупинялась.

Перевірка під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 23.02.2023 у справі №160/20112/21, від 24.05.2023 у справі № 420/10433/22.

Оскільки встановлений у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок імперативно забороняє контролюючому органу її проводити, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на допущені контролюючим органом процедурні порушення.

Аргумент відповідача, що позивач змінив підстави позову, зазначаючи про інші обставини, які існували на момент подання позову, але не визначалися в якості підстави позову, що не мають підлягати врахуванню під час розгляду справи та посилання на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №804/2428/16, колегія суддів не приймає, враховуючи наступне.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим адміністративний суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі №210/2289/17.

Таким чином, обставини, які існували на момент виникнення спірних правовідносин та не змінюють первісних обставин, на які посилалися учасники, враховуються судом незалежно від того, посилається на них сторона у справі чи ні.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.

Отже, встановлення обставин щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, є достатнім для висновку про його протиправність.

Таким чином, проведення перевірки під час дії мораторію є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому колегія суддів не здійснює оцінку доводів апеляційної скарги щодо неповноти з`ясування судами попередніх інстанцій всіх обставин справи і недослідження суті податкових правопорушень та господарської діяльності позивача.

З огляду на викладене, податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 06.09.2021 № 1 та № 1 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 по справі № 440/12065/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.09.2021 № 1 та № 1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 09.04.24.