Справа № 484/773/24
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 484/773/24
Провадження № 2-а/484/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 рокуПервомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА №1377328 від 05.02.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В позовній заяві позивач вказує, що постановою командира 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП Одеської області Недін А.В., серії ЕНА №1377328 від 05.02.2024 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої він, 05.02.2024 року рухався по вул. Ангарській в м. Одеса на належному вантажному автомобілі MAN TGX 26.440 6X2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , в крайній лівій смузі для руху при вільній правій, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, проте жодних належних доказів на підтвердження цього не надав, не ознайомив його з правами та не повідомив про причини зупинки і суть скоєного правопорушення. Він не погодився із постановою, вказуючи, що не рухався в крайній лівій смузі, а лише виїхав на неї тимчасово, з метою об`їзду перешкод у вигляді вибоїн та ям, однак не зважаючи на це працівник поліції виніс відносно нього оскаржувану постанову. Вважає, що постанова винесена не правомірно, оскільки правопорушення він не скоював.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити та справу слухати без його участі.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Так, 05.02.2024 року під час під час виконання службових обов`язків, приблизно о 00.36год, по вул. Ангарській в м. Одеса, командиром 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП Одеської області Недін А.В. було виявлено порушення ПДР України, а саме: водій, яким виявився ОСОБА_1 , керував вантажним автомобілем MAN TGX 26.440 6X2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався в крайній лівій смузі для руху на дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку при вільній правій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. При цьому, жодних належних та допустимих доказів стосовно того, що ділянка дороги, по якій рухався позивач під час його зупинення, а саме права смуга для руху, мала незадовільне покриття, вибоїни і ями останнім надано не було. Також, позивачу було роз`яснено його права та повідомлено про винесення відносно нього постанови. Зазначено, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом з нагрудних портативних камер поліцейських.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 05.02.2024р. командиром 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП Одеської області Недін А.В., винесена постанова серії ЕНА №1377328 від 05.02.2024 року, згідно якої позивач, 05.02.2024 року приблизно о 00.36год, по вул. Ангарській в м. Одеса, керував вантажним автомобілем MAN TGX 26.440 6X2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався в крайній лівій смузі для руху на дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку при вільній правій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн.(а.с. 6)

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 1.10 ПДР України смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Відповідно до п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частина 1 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

В позовній заяві та у відповіді на відзив позивач вказував, що правопорушення він не скоював, оскільки не рухався в крайній лівій смузі, а лише виїхав на неї тимчасово, з метою об`їзду перешкод у вигляді вибоїн та ям.

Однак, дане твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи та були досліджені судом.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, чітко видно, як позивач, керуючи вантажним автомобілем MAN TGX 26.440 6X2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі для руху на дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку при вільній правій смузі для руху та був зупинений працівниками поліції. Після чого, під час спілкування з останніми ОСОБА_1 особисто підтвердив, що дійсно рухався на вказаному автомобілі в крайній лівій смузі для руху при вільній правій смузі для руху, оскільки хотів об`їхати перешкоди, а саме: ями та вибоїни, тобто, фактично, позивач підтвердив вчинення ним адміністративного правопорушення.

Разом з тим, будь яких належних та допустимих доказів стосовно того, що вказаний відрізок дороги, по якому рухався позивач, мав такий стан дорожнього покриття (вибоїни, ями і т.д.), що унеможливлював його рух в правій смузі для руху, з дотриманням правил дорожнього руху, останнім надано не було та в матеріалах справи відсутні.

При цьому, відеозапис, який був наданий позивачем, як доказ незадовільного покриття проїзної частини, не має будь -якої прив`язки до місцевості, де він був зроблений, не містить часу подій, які на ньому зафіксовано, часу його створення та взагалі будь - яких орієнтирів з яких можна зробити висновок, що на відео зафіксовано саме той відрізок дороги, по якому рухався ОСОБА_1 в момент зупинки працівниками поліції, а тому не підтверджує жодних обставин на які посилається позивач.

Так само і фотознімки, які були надані позивачем, не містять відповідних відомостей і взагалі мають надзвичайно жахливу якість, через що взагалі неможливо зрозуміти що на них зображено.

Біль того, із зазначеного відеозапису, який надано позивачем, чітко видно, що автомобіль, який зафіксовано на даному відео, рухається саме в правій смузі для руху і рухається без будь яких проблем, пов`язаних із дорожнім покриттям.

Вказані обставини повністю спростовують твердження ОСОБА_1 стосовно того, що він не мав можливості рухатись в правій смузі для руху через незадовільне дорожнє покриття.

Також, в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач вказує, що командиром 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП Одеської області ОСОБА_2 , одразу не було повідомлено конкретну причину зупинки, а при винесенні постанови, не було повідомлено пункт правил, який він порушив, не запропоновано надати докази невинуватості та не роз`яснено право на отримання правової допомоги. Крім того, його права були роз`яснені йому вже після прийняття рішення.

Однак, дане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки із зазначеного відеозапису з нагрудної камери вбачається, що працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було повідомлено позивача про вчинене ним правопорушення, повідомлено пункт правил дорожнього руху, який він порушив, були роз`яснені водію його права, передбачені статтею 268 КУпАП, в тому числі і право ОСОБА_1 надавати докази та користуватися правовою допомогою.

І лише після вказаних дій працівником поліції було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу і винесено оскаржувану постанову.

При цьому, останній про намір скористатися правовою допомогою, надати будь які докази своєї невинуватості або будь які пояснення під час розгляду справи не заявляв та працівникам поліції не повідомляв.

Більш того, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв працівникам поліції клопотання про ознайомлення його із доказами по справі, зокрема показати йому відеофіксацію правопорушення, як він стверджував у позовній заяві та у відповіді на відзив, що повністю спростовує його доводи стосовно вказаних обставин.

Крім того, твердження позивача стосовно того, що наданий відповідачем відеозапис, поданий як доказ, добутий незаконним шляхом і є недопустимим, оскільки працівниками поліції під час складання постанови, не було повідомлено йому про застосування відеофіксації, не заслуговує на увагу, оскільки зазначені обставини, в даному випадку, не мають вирішального значення, з урахуванням того, що позивач не заперечував того, що дійсно рухався в крайній лівій смузі для руху при вільній правий, тобто фактично підтвердив вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух;

Згідно з п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова командира 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП Одеської області Недін А.В., серії ЕНА №1377328 від 05.02.2024 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244 - 246, 250, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до п`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області, місцезнаходження за адресою: вул. Академіка Корольова, 5 в м. Одеса.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко