Справа № 595/504/24
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/504/24
Провадження № 2-а/595/23/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пасічник А.З., 14 березня 2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1566895 від 02 березня 2024 року відповідно до якої на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн згідно ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження у справі закрити. Заявлені вимоги мотивує тим, що у вищевказаній постанові зазначено, що він керував т/з обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, однак вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки 02.03.2024 він жодних правил дорожнього руху не порушував, докази протилежного у справі відсутні. Окрім того, просить поновити йому строк на звернення до суду щодо оскарження вищезгаданої постанови, посилаючись на те, що у період з 12.03.2024 по 13.03.2024 його представник, адвокат Пасічник А.З. хворів, що позбавило можливості вчасно подати адміністративний позов у вказаній справі.

Ухвалою судді Бучацького районного суду від 19 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення строку для звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху, з огляду на те, що позивач не надав доказів поважності пропуску звернення до суду з даним позовом, та надано позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

23 березня 2024 року на виконання вищенаведеної ухвали, представник позивача через систему «Електронний суд» направив на адресу суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1566895 від 02 березня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 квітня 2024 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає такі безпідставними. Зазначає, що 02 березня 2024 року позивач керував т/з, будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України. Поліцейським СРПП ВП №2 (м. Бучач) було виявлено дане порушення ПДР та винесено на позивача постанову серії ЕНА №1566895 від 02.03.2024 за ч.5 ст.121 КУпАП. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зупинивши т/з, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП. Звертає також увагу, що водій при винесенні постанови не висловлював жодних скарг та заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності. Під час розгляду справи просить врахувати те, що відповідач будь-яких доказів на підтвердження порушення ПДР України зі сторони ОСОБА_1 не надав. Як вбачається з відеозапису, позивач під час спілкування із працівниками поліції не визнавав факту порушення ПДР України. ОСОБА_1 на запитання працівників поліції сказав те, що переїхав з одного місця в інше. Із відеозапису неможливо встановити факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який не пристебнутий ременем безпеки.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності їх представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1566895 від 02 березня 2024 року, прийнятої поліцейським ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Дохватом Т.І., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, за те, що він 02 березня 2024 року о 12:39:00 у м. Бучач по вул. Галицька, 96, керував т/з, обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

За відомостями постанови до неї додається відеофіксація з нагрудної камери поліцейського №8.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, за змістом ч.5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозапис з місця вчинення правопорушення 0000000_5_0009, який переглянуто в судовому засіданні, де зафіксовано як працівник поліції підходить до т/з марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому увімкнена аварійна світлова сигналізація, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 та був не пристебнутим ременем пасивної безпеки. На запитання працівника поліції чому водій керує т/з без ременя безпеки, ОСОБА_1 пояснив, що тільки виїхав зі станції. Працівник поліції запитав останнього, чи знає він, що від початку руху має користуватися ременем безпеки, на що ОСОБА_2 відповів, що знає. Надалі, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що їхав навпроти його т/з і побачив, що він керує т/з без ременя безпеки. ОСОБА_1 знову вказав, що тільки виїхав зі станції. Останній погодився, що минався з автомобілем працівників поліції, звертаючи увагу на те, що вони бачили, що він щойно виїхав зі станції, тобто проїхав незначну відстань.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача, адвоката Пасічника А.З. щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки з дослідженого у судовому засіданні вищенаведеного відеозапису доводиться вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, адже позивач на місці вчинення правопорушення факту керування ним т/з, будучи непристебнутим ременем безпеки, не заперечував, пояснень з приводу того, що був пристебнутим ременем безпеки не надав, що свідчить про визнання ним вини в порушенні вимог п.2.3 «в» ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, .

Суддя: І. І. Тхорик