Справа № 200/486/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року справа №200/486/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участі секретаря судового засідання Азарової К.В.,

представника позивача Помалюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 200/486/24 (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу від 08.01.2024 ВП № 73023055 у розмірі 5100 грн Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

В обґрунтування позову зазначив, що зазначеною постановою на позивача накладено штраф за невиконання рішення суду без поважних причин.

Постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладання штрафу від 08.01.2024 ВП № 73023055 у розмірі 5100 грн Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що рішенням у справі № 200/12152/21 було зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області врахувати таблицю даних платника ПДВ ТОВ «ТЗК №1», прийняту 25.08.2021 саме датою її подачі.

Рішення набрало законної сили 19.07.2022.

Податковий орган на виконання судового рішення врахував таблицю датою 04.10.2023, тобто не виконав судове рішення на час прийняття постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Отже, станом на 05.02.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі № 200/12152/21 залишається не виконаним за відсутності поважних причин, тому відповідачем правомірно застосовано до боржника штраф за невиконання судового рішення.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі № 200/12152/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3041518/43852659 від 30.08.2021 про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю ТЗК № 1, прийняту 25.08.2021, реєстраційний № датою її подачі.

Рішення набрало законної сили 19 липня 2022 року.

02 жовтня 2023 року по справі видані виконавчі листи, зокрема, про зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1, прийняту 25.08.2021, реєстраційний № датою її подачі.

12 жовтня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 73023055 про зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1, прийняту 25.08.2021, реєстраційний № датою її подачі.

14.11.2023 державним виконавцем направлено податковому органу вимогу № 10783 про повідомлення державного виконавця, які саме дії було вчинено щодо виконання виконавчого листа № 200/12152/21; про надання інформації щодо виконання (сплати) витрат виконавчого провадження відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.10.2023 ВП № 73023055 у розмірі 250,00 грн; про надання інформації щодо виконання (сплати) виконавчого збору відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору від 12.10.2023 ВП № 73023055 у розмірі 26 800,00 грн.

22 листопада 2023 року Головне управління ДПС у Донецькій області листом № 1978/5/05-99-18-03 повідомило державного виконавця про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 по справі № 200/12152/21, а саме врахування наданої ТОВ ТЗК № 1 таблиці даних платника на додану вартість прийняту 25.08.2021, реєстраційний номер .

Лист аналогічного змісту Головним управлінням ДПС у Донецькій області надіслано державному виконавцю 05 грудня 2023 року № 2170/5/05-99-10-01.

11 грудня 2023 року державним виконавцем прийнята вимога № 14513, якою визначено податковому органу надати відповідні пояснення, щодо не виконання у повному обсязі виконавчого листа № 200/12152/21 та зазначено виконати вимоги виконавчого листа № 200/12152/21, а саме, врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю ТЗК № 1, прийняту 25.08.2021, реєстраційний номер № датою її подачі.

21 грудня 2023 року Головне управління ДПС у Донецькій області листом № 2392/5/05-99-18-03, надало відповідь, що ГУ ДПС у Донецькій області згідно з вимогами виконавчого листа № 200/12152/21 виконало рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 по справі № 200/12152/21, а саме врахувало надану ТОВ ТЗК № 1 таблицю даних платника податку на додану вартість прийняту 25.08.2021, реєстраційний номер .

Згідно з п. 22 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Станом на 20.12.2023 у ГУ ДПС у Донецькій області відсутня технічна можливість врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1 датою її подачі, тобто 25.08.2021.

З метою врахування таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1 датою її подачі, тобто 25.08.2021 на адресу ДПС України надіслано листі від 21.12.2023 № 3720/8/05-99-18-03 щодо надання технічної допомоги.

08 січня 2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнята постанова про накладення на ГУ ДПС у Донецькій області штрафу, за невиконання без поважних причин боржником рішення суду, на користь держави у розмірі 5100 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що дії ГУ ДПС у Донецькій області мали чітку спрямованість на забезпечення свого обов`язку щодо виконання судового рішення, оскільки боржник надсилав до ДПС України відповідні листи про надання технічної допомоги для реєстрації таблиці саме датою її подання 25.08.2021. Таким чином відсутні підстави вважати, що рішення суду не виконано без поважних причин, оскільки рішення суду не виконано відповідачем через незалежні від нього обставини.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини другої статті 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою-другою статті 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі пункту 1, підпункту 1 частини другої статті 17 Закону № 1404 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1,16 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Закону № 1404 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

На підставі частини шостої статті 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (…).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Як визначено частиною першою статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини:

1) факт виконання чи невиконання рішення;

2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

Таким чином, лише встановивши відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 по справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 по справі № 420/70/19.

Згідно з пунктом 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165) Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в електронний кабінет засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

На підставі пункту 22 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Отже, датою реєстрації таблиці платника податків вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи, а саме: журнал обліку таблиць даних платників податку, податковим органом враховано таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1 датою 04.10.2023.

В рішенні від 26.11.2021 по справі № 200/12152/21 визначено обов`язок ГУ ДПС у Донецькій області врахувати надану ТОВ ТЗК № 1 таблицю даних платника податку на додану вартість, прийняту 25.08.2021, реєстраційний № датою її подачі.

Тобто за судовим рішенням, таблиця повинна бути врахована датою 25.08.2021.

Рішення у справі № 200/12152/21 набрало законної сили 19.07.2022.

Таким чином, врахування податковим органом таблиці даних платника ПДВ - ТОВ ТЗК № 1 датою 04.10.2023 не може вважатися виконанням судового рішення у повному обсязі, отже, рішення у справі № 200/12152/21 на час прийняття державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу від 08.01.2024 залишалося невиконаним.

Боржник ГУ ДПС у Донецькій області посилається на поважність причин невиконання рішення суду відсутність технічної можливості врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1 датою її подачі, тобто 25.08.2021.

На підтвердження цього позивач надав лист-звернення до ДПС України від 21.12.2023 № 3720/8/05-99-18-03 про надання технічної допомоги з цього питання.

Інших належних доказів технічної неможливості визначити в журналі обліку таблиць даних платників податку на додану вартість дату подання таблиці ТОВ «ТЗК №1» 25.08.2021, - позивачем не надано.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що рішення у справі № 200/12152/21 набрало законної сили 19.07.2022, виконавче провадження відкрито 12.10.2023, податковим органом враховано таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ ТЗК № 1 датою 04.10.2023, проте звернення боржника до ДПС України за роз`ясненнями технічної можливості відбулося тільки 21.12.2023, - суд дійшов висновку, про невиконання головним управлінням ДПС у Донецькій області рішення у справі № 200/12152/21 протягом тривалого часу без поважних причин.

На користь цього висновку свідчать дані Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до яких постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 200/12152/21 застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/12152/21 шляхом зобов`язання Головного управління ДПС в Донецькій області подати в місячний строк з дня отримання копії постанови до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 26.11.2021 у справі № 200/12152/21 в частині зобов`язати врахування таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «ТЗК №1», прийняту 25.08.2021, реєстраційний № датою її подачі, тобто 25.08.2021.

Отже, суд вважає, що станом на дату прийняття постанови про накладення штрафу на позивача, судове рішення на користь ТОВ «ТЗК №1» Головним управлінням ДПС у Донецькій області в добровільному порядку та в повному обсязі не виконано, поважні причини такого невиконання відсутні.

На підставі частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення у справі № 200/12152/21, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 200/486/24 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 200/486/24 скасувати.

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 08 квітня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв