Справа № 521/10510/23
Суддя: Громік Д. Д.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.

при секретарі судового засідання Котигорох Н.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на автомобільному транспорті, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00006212 винесену 10.03.2023 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00006353 винесену 15.03.2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземноиу транспорті начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником наступних транспортних засобів:

- DAF ХР 105.460 (трьохвісний автомобіль, спеціалізований вантажний сідловий тягач) реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса якого без навантаження становить 7900 кг (7,9 тони);

- DAF FTP XF 105 (трьохвісний автомобіль, спеціалізований вантажний сідловий тягач) реєстраційний номер НОМЕР_2 , маса якого без навантаження становить 8200 кг (8,2 тони).

Згідно правовстановлювальних документів, фактична маса зазначених вантажних автомобілів не перевищує максимально допустимої фактичної маси, дозволеної п. б п. 22.5 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про Правила дорожнього руху" для трьохвісного вантажного автомобіля (для автомобільних доріг державного значення - 25 тон).

На позивача, як власника вищевказаних транспортних засобів, відповідно до вимог ст. 14-3 КУпАП, Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), винесено наступні постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України:

1)серії АА № 00006212 від 10 березня 2023 року, яку 14 березня 2023 року направлено на адресу позивача рекомендованим листом з трекінгом поштового відправлення 256, а 24 березня 2023 року повернуто відповідачу у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Вказана обставина підтверджується даними пошукової системи Укрпошта, доступ до якої є вільним через мережу Інтернет, та не заперечується відповідачем у відповіді на адвокатський запит від 18 квітня 2023 року № 3298/3.6/15-23.

Згідно вищевказаної постанови, відповідальна особа 14 лютого 2023 року о 14.08 годин за адресою М-30, км 277+450, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,314 % (2,926 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Даною постановою також зафіксовано, що порушення в автоматичному режимі зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM 50. O-Free НІ-TRAC TMU4 WIM, 050*000, яке має свідоцтво про повірку № UA.TR. 001 35 359-21, 360-21 до 31 січня 2023 року.

2)серії АА № 00006353 від 15 березня 2023 року, яку 16 березня 2023 року направлено на адресу Позивача рекомендованим листом з трекінгом поштового відправлення 277, а 06 квітня 2023 року повернуто відповідачу у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Вказана обставина підтверджується даними пошукової системи Укрпошта, доступ до якої є вільним через мережу Інтернет, та не заперечується відповідачем у відповіді на адвокатський запит від 18 квітня 2023 року № 3298/3.6/15-23.

Згідно вищевказаної постанови, відповідальна особа 18 лютого 2023 року о 11.57 годин за адресою М-30, км 277+450, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF FTP XF 105 реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,35 % (2,94 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Даною постановою також зафіксовано, що порушення в автоматичному режимі зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM 50. Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 050*000, яке має свідоцтво про повірку № UA.TR. 001 35 359-21, 360-21 до 31 січня 2023 року.

З вказаними постановами позивач не погоджується, посилаючись на те, що викладені обставини в них не відповідають дійсності, відповідачем не взято до уваги, що його напівпричіп KRONE д/н НОМЕР_3 та напівпричіп KRONE д/н НОМЕР_4 є контейнеровозами, а відтак транспортний засіб DAF FTP XF 105, д.н.з НОМЕР_2 та транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з НОМЕР_1 має право здійснювати перевезення вантажів із фактичною масою 44,0 тон, крім того, постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512. Просить скасувати вищезазначені постанові та закрити провадження по справі, а також стягнути витрати понесені ним на сплату судового збору.

Після надходження адміністративної справи, автоматизованою системою документообігу суду суддею визначено судду Мирончук Н.В. (а.с. 44).

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 13.07.2023 року №539 у зв`язку із відрахуванням зі штату суду ОСОБА_3 , був проведений повторний автоматичний розподіл справи та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2023 року справу було передано на розгляд судді Громіку Д.Д.

Справа отримана суддею 14 липня 2023 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 286 КАС України.

Представник відповідача подав відзив, в якому позов не визнав. В обґрунтування зазначив, що посилання позивача на те, що напівпричіп KRONE д/н НОМЕР_3 та KRONE д/н НОМЕР_4 є контейнеровозами, а відтак транспортний засіб DAF FTP XF 105, д.н.з НОМЕР_2 та DAF XF 105.460, д.н.з НОМЕР_1 має право здійснювати перевезення вантажів із фактичною масою 44,0 тон, є хибним твердженням, оскільки в даному випадку контейнерне перевезення не здійснювалось, так як з наданих позивачем документів, а саме копій товарно-транспортних накладних від 11.02.2023р. №9110069 та від 14.02.2023р. № 944979, вантаж, який перевозився в транспортному засобі СОЯ; завантаження здійснено насипом, без тари, не в контейнері. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаних транспортних засобів відповідно до пунктів 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т.

Щодо недостатньої кількості інформації в постанові зазначає, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, яка визначає перелік інформаційних даних, які зазначаються в залежності від обставин вчинення порушення. Відтак, зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабміну України від 27.12.2019 року № 1174, а також ст. 283 КУпАП. Просив у позові відмовити.

Представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до чинної редакції ПДР для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівричепом допустимим навантаженням є 40 т. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що навантаження 44 тонни допускається для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Перевезення здійснювалось трьохвісним тягачем та трьохвісним напівпричепом.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т., здвоєні осі - понад 16 т., строєні осі - понад 22 т. або фактичною масою понад 40 т. (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т., строєні осі - понад 24 т. або фактичною масою понад 44 т., а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т.) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997р. № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» дано визначення н/причіп/контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів. Окрім того, відповідно до п.17.2-17.5 даного Наказу забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до фотофіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентовий верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни. Також з фотофіксації вбачається відсутність будь-якого маркування та пломбування.

З наданих позивачем документів, а саме копій товарно-транспортних накладних від 11.02.2023р. №9110069 та від 14.02.2023р. № 944979, вантаж, який перевозився в транспортному засобі СОЯ; завантаження здійснено насипом, без тари, не в контейнері.

Таким чином, зазначає, що відповідачем вірно зазначено в оскаржуваних постановах, що фактична маса транспортного засобу, яким позивач здійснював вантажні перевезення повинна бути не більше 40т. На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач подав додаткові пояснення, в яких посилався на судову практику, а саме у справі № 704/392/23 колегія надала належну оцінку доводам Укртрансбезпеки про те, що позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходиться контейнер із відповідним маркуванням та пломбуванням.

«У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що наявність чи відсутність спеціального маркування, а також найменування і спосіб навантаження товару, що перевозився, не є обставинами, які впливають на технічні характеристики напівпричепу як контейнеровоза. Позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів».

На думку позивача, зазначена позиція суду апеляційної інстанції у справі №704/392/23 повністю узгоджується як з приписами норм матеріального права, які мають вищу юридичну силу по відношенню до Наказу № 363, яким обгрунтовує свою позиція Відповідач, так і з принципами «правової визначеності», якими додатково обгрунтовує свою позицію Позивач.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник, ОСОБА_4 , подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду відзив, відповідно до якого вважає доводи позивача необґрунтованими, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00006212 від 10 березня 2023 року вбачається, що відповідальна особа 14 лютого 2023 року о 14.08 годин за адресою М-30, км 277+450, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,314 % (2,926 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі грн. Даною постановою також зафіксовано, що порушення в автоматичному режимі зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM 50. O-Free НІ-TRAC TMU4 WIM, 050*000, яке має свідоцтво про повірку № UA.TR. 001 35 359-21, 360-21 до 31 січня 2023 року.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00006353 від 15 березня 2023 року вбачається, відповідальна особа 18 лютого 2023 року об 11.57 годин за адресою М-30, км 277+450, Хмельницька область, допустила рух транспортного засобу DAF FTP XF 105 реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,35 % (2,94 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі грн. Даною постановою також зафіксовано, що порушення в автоматичному режимі зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM 50. Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 050*000, яке має свідоцтво про повірку № UA.TR. 001 35 359-21, 360-21 до 31 січня 2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В силу вимог пункту 3, абзацу 4 пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована статтею 132-1 КУпАП.

Так, ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно п.п. 13, 14, 17 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз. 2 п. З розділу II Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно додатку 1 Інструкції мотивувальна частина постанови має містити: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, зафіксовано транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого бо заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

В оскаржуваних постановах від 10.03.2023 року та 15.03.2023 року в мотивувальній частині постанов не зазначена смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, марка, модель, державний номерний знак причепу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Натомість оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить. Інформації на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм з урахуванням типу транспортного засобу також не міститься.

На підтвердження події адміністративного правопорушення у постанові не міститься фото, де зафіксовано транспортний засіб, інформації про тип транспортного засобу (контейнеровоз, тощо), від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаних в постановах транспортних засобів, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених.

Крім того не міститься будь-якої інформації щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів з урахуванням типу транспортного засобу.

Так, в позовній заяві позивач вказував, що у його власності перебуває:

-транспортних засобів DAF ХР 105.460 (трьохвісний автомобіль, спеціалізований вантажний сідловий тягач) реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса якого без навантаження становить 7900 кг (7,9 тони), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ;

-DAF FTP XF 105 (трьохвісний автомобіль, спеціалізований вантажний сідловий тягач) реєстраційний номер НОМЕР_2 , маса якого без навантаження становить 8200 кг (8,2 тони), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ;

-напівпричіп KRONE (спеціалізований напівпричіп- КОНТЕЙНЕРОВОЗ_Е) д/н НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 ;

-напівпричіп KRONE (спеціалізований напівпричіп- КОНТЕЙНЕРОВОЗ_Е) д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 .

Відповідно до копій товарно-транспортної накладної № 944979 від 14.02.2023 року перевозився вантаж сої загальною масою 43,900 тон (в межах допустимих граничних норм для автомобілів такої категорії з урахуванням 2% похибки).

З наведених доказів вбачається, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів напівпричепи є спеціалізованими трьохвісними контейнеровозами.

Водночас, під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, головний спеціаліст відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В. та заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземноиу транспорті начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 визначила наведені транспортні засоби як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшли до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Суд не погоджується з такими висновками посадових осіб та вважає їх хибними, оскільки з наявних в матеріалах справи письмових доказів було встановлено, що напівпричепи є спеціалізованими трьохвісними контейнеровозами. Отже, посадовими особою при винесенні постанов про вчинення адміністративного правопорушення було не вірно встановлено тип транспортних засобів.

Таким чином, до зазначених в оскаржуваних постановах транспортних засобів слід застосовувати нормативний параметр в 44 тонни, оскільки у відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони.

В додаткових поясненнях представник відповідача зазначила, що саме по собі зазначення у свідоцтвах про реєстрацію вищезазначених транспортних засобів «напівпричіп - спеціалізований - контейнеровоз-Е» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнерах. Вказала, що позивачем на площадки для перевезення контейнерів установлено кузова із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Суд вважає, що переобладнання чи зміна контейнеру, за умови дотримання перевізником нормативу в 44 тонни, визначеного правилами для трьохвісного напівпричепу (контейнеровозу), не впливає на суть правопорушення, яке є предметом у даній справі. Згідно з свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів вони є спеціалізованими трьохвісними вантажними напівпричепами контейнеровозами. Таким чином, позивачем не було збільшено дозволеного навантаження шляхом, як зазначає відповідач, переобладнання контейнерів.

Щодо аргументу сторіни відповідача, що позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням та пломбуванням.

Суд звертає увагу, що наявність чи відсутність спеціального маркування, а також найменування і спосіб навантаження товару, що перевозився, не є обставинами, які впливають на технічні характеристики напівпричепу як контейнеровоза. Позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів.

При цьому слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020р. у справі № 463/1352/16-а.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Норма вказаної статті передбачає надання альтернативних доказів: письмових, речових, електронних, показання свідків кожен із яких може бути самостійним, що спростовує доводи апелянта про неналежність електронних доказів в межах даної справи та відсутність показання свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору.

Таким чином, зваживши у сукупності докази, суд вважає, що висновок відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, є передчасним і необґрунтованим, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувані постанови - скасуванню, справи про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, ст.ст. 6 , 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на автомобільному транспорті - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00006212 від 10 березня 2023 року винесену 10.03.2023 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00006353 винесену 15.03.2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземноиу транспорті начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренко А.В. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, 14, м. Київ, 03135).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 05.04.2024 року.

Суддя: Д.Д. Громік