Справа № 400/7844/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7844/23

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

повний текст судового рішення

складено 05.10.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер" до Головного управління ДПС у Миколаївської області про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївської області (далі ДПС), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.02.23 р. №7 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, господарського харчування та послуг на суму 950665,13 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що фактична перевірка ТОВ є незаконною, оскільки використання податкової операції та документів, в тому числі даних СОД РРО, за минулі періоди передбачено виключно під час проведення документальних та камеральних перевірок. За змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент, тоді як перевірка дотримання законодавства про РРО за минулий період носить характер документальної перевірки. Також, спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам закону за формою, адже невід`ємна частина спірного рішення підписана неуповноваженою особою. Щодо суті порушень, то відповідачем не доведено відсутність розрахункового документу, натомість мало місце не зазначення реквізиту розрахункового документа, тому відповідач мав застосувати відповідальність за п.7 ст.17 Закону №265. Оскільки розрахунок штрафної санкції зроблено всупереч вимогам закону і має місце факт подвійного притягнення позивача до відповідальності одного виду, таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.01.23 р. протягом десяти днів, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки №15-п від 09.01.23 р., проведено фактичну перевірку діяльності позивача з 01.01.21 р. по дату закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів; за дотриманням норм законодавства здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій; за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 23.01.23 р. №107/14-29-09-01-08/34993492, за висновками якого відповідачем встановлено порушення позивачем:

- п.2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265 від 06.07.95 р. (далі Закон №265), а саме: невидача 01.01.22 р. (час розрахункової операції 00:32:16 за продаж алкогольного напою) відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової операції за проданий товар 220840 Віскі Jack Daniels Old No.7, 1 л., США (шт.), на загальну суму 912,90 грн. Згідно СОД РРО ДПС України інформація щодо обов`язкового реквізиту-зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу 220840 Віскі Jack Daniels Old No.7, 1 л., США (шт.) на загальну суму 912,90 грн. у розрахунковому документі TOB за 01.01.22 р. (дата і час операції 00:32:16 за продаж алкогольного напою) відсутня (вчинене вперше, 912,90 грн., п.1 ст.17 Закону №265);

- п.2 ст.3 Закону №265, а саме: невидача в період з 01.01.22 р. до 20.01.23 р. відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій на загальну суму 629768,15 грн. (сума порахована включно із проведеною першою операцією 912,90 грн.). Згідно СОД РРО ДПС України інформація щодо обов`язкового реквізиту-значення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв розрахункових документів ТОВ за вказаний період відсутня (вчинене вдруге, 944652,23 грн., п.1 ст.17 Закону №265);

- п.11 ст.3 Закону №265, а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, так, на підставі інформації з 1C «Податковий блок» встановлено, що під час проведення розрахункових операції 01.12.22 р. 08:01:34 (дата та час) з продажу Сигарет Strong Red 25 (шт., МРЦ 58,10) за ціною 61 грн., у вказаному фіскальному чеку відсутній код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД підакцизного товару (5100 грн., п.7 ст.17 Закону №265).

На підставі висновків акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.02.23 р. №7 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 950665,13 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначав, що твердження позивача, що недолік розрахункового документа жодною нормою не прирівнюється до його відсутності, не приймається судом, оскільки п.3 розділу 1 Положення №13 визначено, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Податковим органом доведено належними доказами вчинення позивачем вищезазначених порушень, правомірно кваліфіковано вищезазначені порушення позивачем при здійсненні розрахункових операції і застосовано відповідальність згідно Закону №265, а викладені в позовній заяві обґрунтування не спростовують зазначеного.

Позивачем також порушено вимоги п.11 ст.3 Закону №265, а саме: проведення розрахункової операції з продажу підакцизного товару через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, без зазначення в фіскальному чеку коду товарної підкатегорії проданого товару (сигарети, цигарки з вмістом тютюну) згідно з УКТ ЗЕД.

Наказом про проведення фактичної перевірки №15-п від 09.01.23 р. встановлено, що фактична перевірка призначається на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 ст.80 ПК України, перевірку провести з 12.01.23 р. тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.01.21 р. по дату закінчення перевірки, а саме 20.01.23 р., відтак проведення перевірки відповідає зазначеним вище нормам ПК України, тобто судом не встановлено незаконності проведення перевірки, а тлумачення терміну фактична перевірка позивачем є лише його припущенням і не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що частково відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до пп.14.1.145 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України), підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД на які ПК України встановлено ставки акцизного податку.

Пунктом 215.1 ст.215 ПК України визначено, що до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Згідно п.4 ст.67 глави 11 розділу IV Митного кодексу України від 13 березня 2012 р. №4495, структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші дві знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків) товарної підкатегорії (десять знаків).

Статтею 3 Закону №265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого п переказу зобов`язані:

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений профамний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (п.2 ст.3 Закону № 265);

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (п.3 ст.3 Закону №265).

Вказана норма щодо зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку у розрахунковому документі набула чинності 1 січня 2022 р., з прийняттям Закону України від 30.11.21 р. №1914-ІХ «Про внесення змін до податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень».

Наказом Міністерства фінансів України від 21.06.16 р. №13 затверджене «Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів» (далі Положення №13).

Пунктами 1 та 2 розділу II Положення №13 визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) розрахунковий документ, створений реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги), який має містити обов`язкові реквізити згідно з визначеним переліком. Одним з таких обов`язкових реквізитів є зокрема цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Відповідно до пункту 3 розділу І Положення №13 установлені вимоги до змісту розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, такий документ не приймається як розрахунковий.

Перевіркою встановлено, що ТОВ при проведенні розрахункових операцій через РРО фіскальний №, в період з 01.01.22 р. до 20.01.23 р., наявні випадки невидачі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій на загальну суму 630681,05 грн.

Як зазначено податковим органом, згідно з СОД РРО ДПС України щодо суб`єкта господарювання ТОВ в період з 01.01.22 р. до 20.01.23 р. інформація щодо обов`язкового реквізиту - зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв в розрахункових документах за вказаний період відсутня. Так, при продажу 220840 Віскі Jack Daniels Old No.7, 1 л., CELIA (шт.) на загальну суму 912,90 грн. у розрахунковому документі ТОВ за 01.01.22 р. (дата і час операції 00:32:16 за продаж алкогольного напою) зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку відсутня.

Таким чином, 01.01.22 р. (час розрахункової операції 00:32:16 за продаж алкогольного напою) за проданий товар 220840 Віскі Jack Daniels Old No.7, 1 л., США (шт.) на загальну суму 912,90 грн. відповідний розрахунковий документ не може бути прийнятий як розрахунковий, що є порушенням п.2 ст.17 Закону №265.

При цьому, фактично позивач і не заперечував того, що в період з 01.01.22 р. до 20.01.23 р. розрахунки здійснювалися без зазначення в розрахункових документах інформації щодо обов`язкового реквізиту - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, але вважав, що таке порушення необхідно кваліфікувати як недолік розрахункового документа, а не як його відсутність.

Вказані доводи позивача, що недолік розрахункового документа жодною нормою не прирівнюється до його відсутності, судова колегія вважає необгрунтованими та до уваги не приймає, оскільки, як зазначалось судом вище, п.3 розділу 1 Положення №13 визначено, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, такий документ не приймається як розрахунковий.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у розрахункових документах інформації щодо обов`язкового реквізиту - цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв необхідно кваліфікувати як відсутність розрахункового документа.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом, згідно з п.1 ст.17 Закону №265 за порушення, вчинене вперше, а саме продаж 01.01.22 р. (час розрахункової операції 00:32:16 за продаж алкогольного напою) 220840 Віскі Jack Daniels Old No.7, 1 л., США (шт.), на загальну суму 912,90 грн. передбачена відповідальність у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) (912,90 грн*100%=912,90 грн); за порушення, вчинене вдруге, а саме: продаж алкогольних напоїв в період з 01.01.22 р. (починаючи з другої розрахункової операції 01.01.22 р. (час розрахункової операції 01:14:03 при продажу алкогольних товарів) по 20.01.23 р. передбачена відповідальність в розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) (630681,05 грн. 912,90 грн. (перша розрахункова операція)*150%=944652,23грн).

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.1 ст.17 Закону №265 розмір санкцій, що застосовуються до платника податків, залежить від кваліфікації правопорушення як такого, що вчинено вперше або повторно, а саме:

- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення

Розрахунок штрафної (фінансової) санкції (штрафу), що є невід`ємним додатком оскаржуваного ППР, на підставі якого визначено розмір штрафу і який становить 950665,13 грн, здійснено податковим органом на підставі даних СОД РРО ДПС України.

В той же час, колегія суддів зазначає, що надані відповідачем до суду першої інстанції додатки з інформацією з СОД РРО ДПС України, на підставі яких був обчислений розрахунок застосованих штрафних санкцій, не містять жодних відомостей, які б свідчили про належність цих додатків до операцій саме ТОВ.

З метою повного та всебічного розгляду справи апеляційний судом було запропоновано відповідачу надати суду дані СОД РРО ДПС України із зазначенням належності цих даних до операцій позивача за вказаний у акті перевірки період.

На виконання вимог суду, податковим органом надано відомості з СОД РРО ДПС за період з 01.01.2022 року по 12.01.2023 року на 93 аркушах.

Разом з тим, при розрахунку суми штрафних санкцій податковий орган на підтвердження своїх висновків посилався на відомості СОД РРО ДПС України, викладені на 60 аркушах як додатки до акту фактичної перевірки.

Апеляційний судом встановлено, що відомості, зазначені у двох таблицях, наданих податковим органом до суду першої інстанції та апеляційного суду, містять суттєві розбіжності, а саме:

Таблиці, надані в суді першої інстанції містять послідовні 10 колонок під назвами: дата і час операції, локальний номер, фіскальний номер, загальна сума, код товару, найменування товару, серія та номер МАП, кількість/об`єм, ціна за одиницю товару, сума операції. Наявні також інші таблиці, де додатково з`являється ще одна 11 колонка з назвою «сума чеку без,,,». При цьому, ці таблиці не містять назви суб`єкта господарювання (чи іншого ідентифікатора), до якого вони відносяться.

Водночас, таблиці, надані суду апеляційної інстанції, містять частково інші назви та 12 колонок: податковий номер, назва, адреса, фіскальний номер РРО, дата і час операції, фіскальний номер, загальна сума, код товару УКТЗЕД, найменування товару, серія та номер МАП, літерні позначення, сума операції, тобто, надані роздруківки не є тотожними.

При порівнянні таблиць, наданих в суді першої та апеляційної інстанції, вбачається наявність розбіжностей за змістом проданих товарів.

Так, роздруківка даних СОД РРО, надана в суді першої інстанції, за 01.12.2022 року містить 87 операцій. А роздруківка даних, надана в суді апеляційної інстанції за 01.12.2022 року, містить лише 28 операцій.

При цьому, зміст операцій за першими даними СОД РРО не співпадає зі змістом операції під одним і тим же номером фіскальним номером за повторно наданими даними СОД РР в апеляційній інстанції.

Зокрема, за 01.12.2022 року в первинних відомостях під фіскальним номером 8 продано Коньяк «Шустов» 0,5 л за 131,9 грн.

В той же час, в повторних відомостях СОД РРО під фіскальним номером 8 продано горілку Неміроф Де люкс 0,5л за 176,9 грн.

Аналогічні невідповідності вбачаються й надалі за списком проданих товарів за вказаний день.

При цьому, ДПС наведені розбіжності жодним чином не пояснила, у судовому засіданні представник відповідача зазначив, що йому не відомо причини таких розбіжностей та просив вважати вірними дані таблиці СОД РРО ДПС України на 60 аркушах, надані вперше в суді першої інстанції.

Проте, як вже зазначалось вище, з наданих відомостей неможливо встановити приналежність вказаних розрахункових операцій до ТОВ, оскільки на жодній з наданих сторінок (що не мають ані нумерації, ані підписів, ані назви) немає жодних ідентифікуючих ТОВ даних та не зазначено, що вони є додатком до акту перевірки.

Будь-яких інших, належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості розрахунку вказаних штрафних санкцій, не зважаючи на пропозицію суду, відповідачем в ході розгляду справи не було надано.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, в ході розгляду справи відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності розрахунку штрафних санкцій та, відповідно, законності оскаржуваного ППР в цій частині.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 21.02.2023 року №7 в частині суми штрафних санкцій 945565,13 грн є протиправним та підлягає скасуванню, а зворотній висновок суду 1-ї інстанції є помилковим.

Щодо частини позовних вимог про порушення позивачем п.11 ст.3 Закону №265 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.11 ст.3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

На підставі інформації з ІС «Податковий блок» податковою встановлено, що під час проведення розрахункових операції 01.12.2022 08:01:34 (дата та час) з продажу Сигарет Strong Red (шт., МРЦ 58,10) за ціною 61 грн., у вказаному фіскальному чеку відсутній код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД підакцизного товару.

Згідно п.п.215.3.1 п.215.3 ст.215 ПК України, сигарети мають код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД - 24 02 20 (сигарети, цигарки з вмістом тютюну).

У матеріалах справи наявна копія зазначеного чеку, у якому дійсно відсутній УКТ ЗЕД підакцизного товару - 24 02 20.

Таким чином, позивачем порушено вимоги п.11 ст.3 Закону №265, а саме: проведення розрахункової операції з продажу підакцизного товару через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, без зазначення в фіскальному чеку коду товарної підкатегорії проданого товару (сигарети, цигарки з вмістом тютюну) згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з п.7 ст.17 Закону №265 за порушення, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості передбачена відповідальність триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (300*17грн.=5 100 грн).

Враховуючи наведене, податковим органам у цій частині правомірно кваліфіковано вищезазначене порушення ТОВ при здійсненні розрахункових операції і застосовано відповідальність, а викладені позивачем в позовній заяві та апеляційній скарзі обґрунтування з цього приводу не спростовують зазначеного.

Резюмуючи усе вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині порушення позивачем п.11 ст.3 Закону №265 та застосування податковим органом штрафних санкцій в сумі 5100 грн, проте дійшов помилкового висновку щодо порушень п.2 ст.3 Закону № 265.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 21.02.2023 року № 7 є частково протиправним та підлягає скасуванню в частині суми штрафних санкцій 945 565,13 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер" задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.02.2023 року №7 в частині суми штрафних санкцій 945565,13 грн.

Прийняти у цій частині нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер" задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення від 21.02.2023 року № 7 в частині суми штрафних санкцій 945565,13 грн скасувати.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук