Справа № 120/17101/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 квітня 2024 р. Справа № 120/17101/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно не застосовано при визначенні розміру пенсії за віком показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки.

Ухвалою від 20.11.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків останньої.

30.11.2023 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 06.12.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку та позовну заяву, в частині позовних вимог, що стосуються оскарження бездіяльності відповідача щодо не застосування показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки, що передують призначенню ОСОБА_1 пенсії за віком, за період з 22.06.2022 по 09.05.2023 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за відповідний період - повернуто позивачеві без розгляду.

Водночас, враховуючи те, що позовні вимоги за період з 10.05.2023 заявлені позивачем в межах 6-місячного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі в частині таким позовних вимог.

Ухвалою від 06.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

02.01.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач першочергово зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 20.06.2017 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №1058, з урахуванням даних про страховий стаж та заробітну плату.

Сторона відповідача звертає увагу, що пенсії за вислугу років призначаються відповідно до Закону №1058. Пунктом 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 збережено право на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, пенсія за вислугу років призначається з дотриманням умов, передбачених Законом №1788. Однак, розрахунок такої пенсії здійснюється відповідно до Закону №1058, а отже, показник середньої заробітної плати (доходу) розраховувався відповідно до цього закону.

Представник відповідача зазначає, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.06.2022 здійснено перерахунок пенсії і продовжено виплату пенсії по віку на загальних умовах відповідно до Закону №1058.

Враховуючи вище викладене, та з огляду на відсутність у позивача підстав для призначення інших видів пенсії по інвалідності або в разі втрати годувальника, на переконання ГУ ПФУ у Вінницькій області, для проведення перерахунку пенсії позивача шляхом зміни умов призначення пенсії за віком, законні підстави відсутні.

03.01.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ у Вінницькій області, який є аналогічний за змістом відзиву, що надійшов до суду 02.01.2024.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 20.06.2017 отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За заявою ОСОБА_1 від 20.06.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

21.09.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки.

Листом від 05.10.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що відповідно до ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Враховуючи вищезазначене, на переконання відповідача, підстави для застосування показника середньої заробітної плати за попередні три календарні роки (10846,37 грн.) відсутні правові підстави.

Позивач вважає, що ГУ ПФУ у Вінницькій області допущено протиправну бездіяльність щодо не застосування при призначенні йому пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закон №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас, частина 3 статті 45 Закону №1058-IV вказує, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частина 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Однак, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Аналогічного висновку дотримується Сьомий апеляцій адміністративний суд у постановах від 30.05.2022 у справі №560/16898/21, від 29.11.2021 у справі №120/10796/21-а, від 13.09.2021 у справі №560/2952/21.

Суд звертає увагу, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", що не заперечується учасниками справи, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що регламентовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а, від 14.02.2018 у справі № 465/5246/17, від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV.

Оскільки пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначено з червня 2022 року, відтак відповідач мав призначити пенсію, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не застосування при призначенні позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то остання підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з 10.05.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки.

Стосовно позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком без зміни індивідуального коефіцієнту заробітку, що був визначений при призначенні пенсії по вислузі років, суд зазначає таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

В цьому випадку, вимога про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком без зміни індивідуального коефіцієнту заробітку, що був визначений при призначенні пенсії по вислузі років, на думку суду, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ще не проведено. Відповідно жодний спір щодо визначення індивідуального коефіцієнту заробітку на даний час відсутній.

Отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають задволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 805,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 139, 242 ,245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 10.05.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 805,20 грн. (вісімсот п`ять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; ).

Рішення суду сформовано: 09.04.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна