Справа № 400/11886/21
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/12/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєа

в складі головуючого судді - Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього 18.09.2021 року спецзасобів кайданки і його затримання з подальшим поміщенням до кімнати тимчасово затриманих.

В обгрунтування позову позивач вказує, що він проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 старшим сержантом, інструктором з водіння взводу навчальних машин. З 06 вересня 2021 року по 09 жовтня 2021 року був відряджений до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 . 18.09.2021 року з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. був у звільненні згідно записки про звільнення, але прибув зі звільнення до частини з запізненням на 30 хв. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які прибули до військової частини НОМЕР_2 позивач був направлений до шпиталю військової частини НОМЕР_3 для проходження медогляду на стан сп`яніння, який останній добровільно пройшов. При цьому на позивача було надіто безпідставно кайданки, в яких позивач перебував протягом 45 хв.. Позивач вказує, що після медичного огляду він був доставлений до приміщення служби правопорядку і був безпідставно затриманий до 18 год. 15 хв 19.09.2021 року, про що складено протокол КИЧР/Д № 158 від 18.09.2021 року. Позивач вважає дії і рішення щодо його затримання, застосування кайданків протиправними, оскільки будь-яких дій, які є підставою для застосування кайданків та адміністративного затримання він не вчиняв, вчинення опору військовослужбовцям служби правопорядку з його боку не було, не було також будь яких підстав вважати, шо позивач міг втекти чи завдати шкоди оточуючим. При позивачеві не було ніякої зброї.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Представник відповідача надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача вказав, що службовим розслідуванняи було встановлено правомірність дій патруля Військової служби правопорядку щодо затримання ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено посвідчення про відрядження від 06 вересня 2021 року видане старшому сержанту ОСОБА_1 інструктору з водіння взводу навчальних машин військової частини НОМЕР_1 відрядженому до АДРЕСА_1 терміном «34» дні з 06 вересня 2021 року по 09 жовтня 2021 року.

Судом досліджено протокол серії КИЧР/Д № 158 від 18.09.2021 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 , згідно якого останнього 18.09.2021 року о 19 год. 50 хв було затримано у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час адміністративного затримання застосовувались такі дії: фізична сила та спецзасоби, а саме БРМ-92. З протоколу вбачається, що було звільнено ОСОБА_1 19.09.2021 року о 18 год. 00 хв.

Судом досліджено протокол серії КИЧР/Н № 308 від 20 вересня 2021 року згідно якого встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 18.09.2021 року перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 19:50 год було виявлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 вжив спиртні напої близько 500 мл пива та перебуває в нетверезому стані (під дією алкоголю) на території військової частини НОМЕР_2 . Для підтвердження стану алкогольного спяніння, старшого сержанта ОСОБА_1 у присутності двох свідків молодшого сержанта ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 було направлено до військового шпиталю військової частини НОМЕР_3 та було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Результатом були зафіксовані клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, що пітдверджується актом обстеження № 137 від 18.09.2021 року. Згідно пояснень до протоколу ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі.

Судом досліджено акт службового розслідування затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 з якого вбачається, що 18.09.2021 року відносно старшого сержанта ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 185 КУпАП у зв`язку з тим, що останній відмовляється виконувати законні вимоги начальника патруля, не надає для ознайомлення особисті документи та висловлювався у нецензурній формі на адресу представників патруля ІНФОРМАЦІЯ_1. З акту службового розслідування вбачається, що тимчасово виконуючий обов`язки начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант ОСОБА_4 за підпорядкованістю рапорт начальник патруля № 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_5 про застосування спеціальних засобів до старшого сержанта ОСОБА_1 не надав. З акту також вбачається, що начальник патруля № 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_5 та черговий відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старший солдат ОСОБА_6 не належно провели заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в частині зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення дійсного часу вчинення правопорушення (затримання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військовослужбовці Служби правопорядку під час здійснення службових обов`язків мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, речовини сльозоточивої та дратівної дії, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках: 1) для захисту військовослужбовців, інших осіб і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; 2) для припинення масових безпорядків у військових частинах, а також групових порушень громадського порядку військовослужбовцями; 3) для відбиття нападу без застосування зброї на військові містечка, військові об`єкти, будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби Збройних Сил України або їх звільнення у разі захоплення; 4) для затримання, конвоювання до місця розташування органу управління або підрозділу Служби правопорядку, в органи Національної поліції осіб, які вчинили правопорушення, а також тримання осіб, взятих під варту, якщо зазначені особи чинять опір військовослужбовцям Служби правопорядку або є підстави вважати, що вони можуть втекти чи завдати шкоди оточуючим чи собі; 5) для звільнення заручників, захоплених на території військової частини.

Відповідно до п. 1 Розділу 8 Інструкції заходи адміністративного примусу застосовуються для охорони встановлених у суспільстві відносин, спрямовані на забезпечення громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців (військовозобов`язаних) у місцях дислокації військових частин, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, застосовуються щодо конкретної особи для приведення її поведінки у відповідність до вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Інструкції до заходів адміністративного примусу належать такі дії: перевірка документів; доставлення порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні); адміністративне затримання; особистий огляд і огляд речей; вилучення речей і документів; застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї за потреби.

Відповідно до п. 5 підрозділу 3 Розділу 8 Інструкції під час здійснення затримання та доставлення порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) начальник патруля Служби правопорядку має право особисто застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби або вогнепальну зброю чи віддавати патрульним наказ для їх застосування лише за таких обставин:

1) для захисту військовослужбовців (військовозобов`язаних) (за потреби й цивільних осіб) від нападу, що загрожує їх життю і здоров`ю, якщо іншими способами відвернути загрозу неможливо;

2) для відбиття групового або збройного нападу на патруль, якщо життю або здоров`ю начальника патруля чи патрульних загрожує небезпека;

3) під час затримання особи, яка чинить збройний опір або погрожує застосуванням зброї та інших предметів, небезпечних для життя і здоров`я, або особи, яка намагається втекти з-під варти, якщо іншого способу затримати її немає

Доказів того, що позивачем вчинявся збройний опір або останній погрожував застосуванням зброї та інших предметів, небезпечних для життя і здоров`я чи вчиняв інші дії визначені вищевказаною Інструкцією суду не надано.

За такого суд приходить до висновку, що підстав для застосування відносно позивача спецзасобів кайданків (БРМ-92) не було, що свідчить про незаконність дій відповідача.

Щодо оскарження позивачем дій відповідача щодо застосування до нього адміністративного затримання то слід зазначити наступне

За ч. 1 ст. 260 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України. Адміністративне затримання провадиться: посадовими особами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - у разі вчинення військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків військових адміністративних правопорушень, дрібного хуліганства, злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі посадової особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, публічних закликів до невиконання вимог цієї особи, порушення правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, дрібного викрадення чужого майна, у разі розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, появи у громадських місцях у п`яному вигляді, порушення правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, а також у разі порушення правил дорожнього руху водіями чи іншими особами, які керують військовими транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 розділу 8 Інструкції доставлення порушника полягає в примусовому супроводженні патрулем осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Право на доставлення виникає лише за наявності умов, вказаних у КУпАП (дії особи мають ознаки адміністративного правопорушення, наявні обставини, що перешкоджають складанню протоколу на місці вчинення правопорушення). Перед доставленням порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) начальник патруля роз`яснює порушнику, чим зумовлена така дія щодо нього. Доставлення порушника має бути проведено в якомога коротший строк. Максимальна тривалість перебування доставленої особи в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) не може перевищувати одну годину. Доставлення порушника забезпечується застосуванням психологічного або фізичного впливу за потреби. Психологічний вплив полягає у вимозі прямувати до місця доставлення або в попередженні порушника про можливість застосування фізичного впливу. До фізичного впливу (з обов`язковим попередженням про намір його використання) вдаються у випадку відмови порушника рухатися в потрібному напрямку (або спроби вдатися до втечі)

Відповідно до п. 6 ч. 1 розділу 8 Інструкції адміністративне затримання полягає в примусовому короткочасному обмеженні патрулем або іншими уповноваженими посадовими особами Служби правопорядку всіх дій і пересування осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, їх доставленні та утриманні в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) як з поміщенням до кімнати тимчасово затриманих (далі - КТЗ), так і без поміщення до неї. Адміністративне затримання застосовується у разі, якщо вичерпано всі інші заходи впливу, з метою: припинення адміністративних правопорушень; встановлення особи порушника; складання протоколу про адміністративне правопорушення (у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим) та протоколу про адміністративне затримання забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення. Адміністративне затримання застосовується в разі вчинення військових адміністративних правопорушень, дрібного хуліганства, злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі посадової особи Служби правопорядку, публічних закликів до невиконання вимог цієї особи, порушення правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, дрібного викрадення чужого майна, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, появи в громадських місцях у п`яному вигляді, порушення правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, порушення правил дорожнього руху водіями чи іншими особами, які керують військовими транспортними засобами.

Адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години. Строк адміністративного затримання обчислюється з моменту, коли затримана особа силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою посадовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою посадовою особою. Військовослужбовців (військовозобов`язаних), затриманих за порушення військової дисципліни у п`яному вигляді, до витвереження поміщають у КТЗ, але не більш як на одну добу.

Згідно п. 9 Розділу ІІІ про затримання військовослужбовця (військовозобов`язаного) без документів оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) доповідає начальнику органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), складає протокол про адміністративне затримання військовослужбовця (військовозобов`язаного) та здійснює запис до книги обліку затриманих (доставлених) осіб. За потреби залежно від поведінки затриманого та за погодженням з начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) поміщає затриманого до КТЗ. Про затриманого військовослужбовця (військовозобов`язаного) без документів начальник органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) повідомляє начальника гарнізону та відповідного прокурора.

З пояснень викладених відповідачем у відзиві на позов вбачається, що 19 вересня 2021 року позивача було доставлено в КТЗ..

Судом встановлено, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З постанови вбачається, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного спяніння як посадовою особою військової служби правопорядку з використанням спеціальних технічних засобів так і в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду лікарями яки пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, не проводився. Військова частина НОМЕР_3 не є закладом охорони здоров`я, який може проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Акт наявності клінічних ознак перебування в нетверезому стані та пояснення окремих осіб не є достатніми доказами, які б підтверджували перебування військовослужбоця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем не доведено, що позивач перебував у 18.09.2021 року у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить про безпідставність затримання останнього більш ніж на 3 години та поміщення до КТЗ.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо адміністративного затримання позивача.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до ОСОБА_1 18.09.2021 року спецзасобів у вигляді кайданок та адміністративного затримання ОСОБА_1 з подальшим поміщенням до кімнати тимчасово затриманих.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя