Справа № 591/3423/24
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3423/24
Провадження № 2-а/591/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді КЛИМЕНКО А.Я.

з участю секретаря судового засідання - Устименко М.В.

з участю адвоката Ейсмонта Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження терміну затримання іноземця громадянина російської федерації ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення -

в с т а н о в и в :

Позивач Управління Державної міграційної служби України в Сумській області 05 квітня 2024 року звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2023 року працівниками УДМС у Сумській області виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який порушив правила перебування в Україні. Проведеними перевірками встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, підтвердженням чого є копія паспорта 03 05 639698 та довідка про особу, який незаконно перебуває на території України.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що відомості про перетин відповідачем державного кордону відсутні (інформація наявна за останні 5 років).

За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ЄІАС УМП установлено, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався.

Підстав для подальшого законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має.

Жодних дій щодо легалізації свого перебування на території України ОСОБА_1 не здійснював. Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Сумській області щодо продовження терміну перебування чи з інших питань перебування на території України не звертався. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

Відповідач знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який на той момент був громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів.

11.10.2023 року стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ №001472 за ч. 2 ст. 203 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн..

11 жовтня 2023 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців.

12 жовтня 2023 року відповідач був поміщений до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

16.10.2023 року УДМС у Сумській області направлено лист №5901.10-7105/59.3-23 до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням сприяти у отриманні документів на його повернення до країни походження.

17.10.2023 року отримано відповідь від МЗС України №71/17-524/2-123991 від 17.10.2023року відповідно до якого МЗС повідомлено про припинення діяльності дипломатичних установ держави-агресора на території України, також представлення інтересів рф дипломатичними представництвами третіх держав в Україні не здійснюється.

29.03.2024 року листом №4877.5/402-24 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що ОСОБА_1 не має бажання повертатись у країну походження.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд продовжити строк затримання громадянину російської федерації ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, на 6 (шість) місяців.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року відкрите провадження у справі за зазначеним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за обов`язкової участі сторін з призначенням судового засідання на 08 квітня 2024 року о 13 год. 15 хв. в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов в повному обсязі.

Відповідач та його представник адвокат Ейсмонт Є.А. заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі (ВКЗ) суду пояснив, що він мешкає на території України з 09 березня 2010 року. З 2016 року по 2023 рік відбував покарання в місцях позбавлення волі. Бажає залишитися проживати на України, зеперечує проти його повернення на територію російської федерації.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду докази, приходить до таких висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2023 року у справі №591/9053/23 за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження терміну затримання іноземця громадянина російської федерації ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, встановлено, що громадянин рф ОСОБА_1 незаконно перебуває на території України.

16.10.2023 року УДМС у Сумській області направлено лист №5901.10-7105/59.3-23 до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням сприяти у отриманні документів на його повернення до країни походження.

17.10.2023 року отримано відповідь від МЗС України №71/17-524/2-123991 від 17.10.2023 року відповідно до якого МЗС повідомлено про припинення діяльності дипломатичних установ держави-агресора на території України, також представлення інтересів рф дипломатичними представництвами третіх держав в Україні не здійснюється.

29.03.2024 року листом №4877.5/402-24 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що ОСОБА_1 не має бажання повертатись у країну походження.

Рішенням суду позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_1 задоволено. Затримано відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, але на строк не більше шести місяців (а.с.6-7).

Судом встановлено, що відповідно листа від 16.10.2023 УДМС у Сумській області направлено лист №5901.10-7105/59.3-23 до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням сприяти у отриманні документів на його повернення до країни походження (а.с. 8-13).

17.10.2023 року отримано відповідь від МЗС України №71/17-524/2-123991 від 17.10.2023 року відповідно до якого МЗС повідомлено про припинення діяльності дипломатичних установ держави-агресора на території України, також представлення інтересів рф дипломатичними представництвами третіх держав в Україні не здійснюється (а.с.14).

29.03.2024 року листом №4877.5/402-24 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що ОСОБА_1 не має бажання повертатись у країну походження (а.с.16-17).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Частиною першою ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України.

Згідно з ч.1ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його(її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України ,центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній)міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1)затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2)затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3)взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Отже, на день звернення до суду особу громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не ідентифіковано, оскільки відсутні документи, які б давали право перетину кордону.

Інформація з країни громадянської належності не отримана, тому не можливо забезпечити примусове видворення.

Враховуючи викладене наявні підстави для продовження строку його затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» (від 26 червня 2014 року) проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 6 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України затримання треба розуміти і як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний, і як адміністративно-процесуальний заходи, застосування яких обмежує право на свободу та особисту недоторканність людини (абзац п`ятий пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 року №12-рп/2003).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та продовження строку перебування відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, на шість місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 241-246, 289 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС Україниза адресою: АДРЕСА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців, починаючи з 08 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, адреса: 40000, м. Суми, Г.Кондратьєва, буд. 27, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримується в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС Україниза адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Мартинівське, вул. Європейська, 1.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО