Справа № 206/4409/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 206/4409/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року (суддя Малихіна В.В.) у справі №206/4409/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Куліша Андрія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7759164 від 18.09.2023.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав про те, що 18.09.2023 відповідачем відносно нього складено оскаржувану постанову, згідно якої позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що позивач, керуючи ТЗ, проїхав світлофорний об`єкт на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР. Вказану постанову позивач вважав неправомірною, оскільки винесена відповідачем без з`ясування всіх обставин необхідних для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, без урахування пояснень позивача. Позивач вказував, що керуючи автомобілем та проїжджаючі перехрестя, завершив маневр на жовте світло світлофора, що у повній мірі відповідає вимогам п. 8.11 Правил Дорожнього руху.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного

рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обгрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної служби не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що відповідачем надавався диск, який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що17.02.2023 інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Куліш А.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7759164, згідно з якою ОСОБА_1 18.09.2023 року о 09.22 год,. керуючи транспортним засобом Lanos, проїхав регульований пішохідний перехід на жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Так, за змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну змін сигналів.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, проїзд на заборонений сигнал світлофора створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відеозапис, який був наданий відповідачем до суду першої інстанції, у розумінні ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що з вказаного відеозапису неможливо встановити факт порушення позивачем вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України. Так на відеозйомці не вбачається самого факту події, а саме рух транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору. З вказаної відеозйомки не можливо встановити місце розташування транспортного засобу під керуванням позивача на момент зміни сигналів світлофору. На відео зафіксовано лише те, що вже під час перебування транспортного засобу на пішохідному переході на сфітлофорі був сигнал жовтого коліру.

В той час час за змістом положень п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно із п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на аргументи, які наведені у позові, позивач стверджує про те, що на момент виїзду його ТЗ на світлофор на останньому був зелений сигнал, та жовтий сигнал включився вже під час проїзду світлофора.

Вказані пояснення були надані позивачем і під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення. Однак, належної оцінки відповідачем вказаним аргументам позивача надано не було, зокрема, не надано об`єктивної оцінки ситуації, яка склалася на дорозі, та не встановлено чи мав позивач можливість здійснити зупинку ТЗ у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування та не створюючи перешкод для інших учасників руху.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки наданий відповідачем доказ не свідчать про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року у справі №206/4409/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 09.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк