Справа № 389/393/24
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/6/24
Рішення

іменем України

08 квітня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 09.02.2024 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №246738 від 02.02.2024 за ч.2 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити та стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.02.2024 інспектором ВБДР УПП в Кіровоградській області Берговіним А.С. стосовно нього винесено постанову серії ДП18 №246738 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн за те, що 02.02.2024 об 11 год 20 хв по вул.Енергетиків,10 в м.Знам`янка він керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 903 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Трепівка-Знам`янка», з технічною несправністю, а саме на КТЗ в зоні дії склоочисників присутня тріщина, що є порушенням п.п.31.1 Правил дорожнього руху та п.п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010. З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вона складена з порушенням норм законодавства та не відповідає дійсності. Зазначив, що на момент перевірки він не здійснював рух транспортним засобом, в автомобілі пасажири були відсутні. Крім того, Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб при наявності такої несправності, як тріщина в зоні дії склоочисників. Стандарт ДСТУ 3649:2010 дійсно не допускає наявності на вітровому склі КТЗ скол чи тріщин в зоні дії склоочисників, однак цей стандарт застосовується виключно при технічному огляді КТЗ. При цьому, під час проходження 08.01.2024 перевірки технічного стану даного транспортного засобу було встановлено, що він визнаний технічно справним.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_2 подала суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На спростування доводів позивача зазначила, що транспортний засіб позивача використовується для надання послуг з перевезення пасажирів і керує він ним згідно зі встановленим графіком маршруту «Трепівка-Знам`янка», при цьому керувати транспортним засобом з технічною несправністю заборонено у зв`язку з небезпекою його подальшої експлуатації, так як транспортний засіб не відповідає безпеці дорожнього руху. Інспектором ВБДР було перевірено технічний стан транспортного засобу позивача та складено акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, відповідно до якого встановлено наявність тріщини в зоні дії склоочисників. Думка позивача, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення саме Правил дорожнього руху, а не ДСТУ, є хибною. Під час розгляду справи інспектор поліції роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. На підставі наявних доказів інспектором було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином під час розгляду справи інспектор діяв у межах та спосіб передбачені чинним законодавством України, в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушених Правил дорожнього руху, дана постанова складена у відповідності до вимог законодавства, стягнення застосоване без порушень, в межах санкції ч.2 ст.121 КУпАП. На підтвердження зазначеного до відзиву додано диск з фото та відеофіксацією з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення ним п.31.1 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, оскільки тріщина на вітровому склі транспортного засобу не віднесена до технічної несправності автомобіля, з якою його експлуатація забороняється. Наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність. Крім того, його автомобіль проходив технічний огляд, на підтвердження чого надав відповідний протокол.

Представник відповідача та третьої особи подала заперечення, в яких на спростування доводів позивача щодо відсутності факту керування транспортним засобом зазначила, що транспортний засіб позивача використовується для надання послуг з перевезення пасажирів і керує він ним згідно зі встановленим графіком маршруту «Трепівка-Знам`янка». Відповідно до розкладу руху автобусів, рейс №524, перевізником якого є позивач, є регулярним і прямує за маршрутом кожного дня. Тобто, позивачем щоденно здійснюється виїзд з використанням транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів, маючи технічну несправність автомобіля. Крім того, позивач вважає, що тріщина на склі автомобіля не є технічною несправністю, однак пунктом п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, який встановлює вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ, передбачено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та просила відмовити у їх задоволенні.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач та третя особа повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі обставини.

Інспектором ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП Берговіним А.С. 02.02.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №246738 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення 02.02.2024 об 11 год 10 хв ОСОБА_1 по вул.Енергетиків,19 в м.Знам`янка керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 903 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Трепівка-Знам`янка», з технічною несправністю, а саме: на КТЗ в зоні дії склоочисників присутня тріщина, чим порушив п.п.31.1 Правил дорожнього руху та п.п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Позивач не погоджується з винесеною стосовно нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено та доказів цього суду також не надано.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, диспозиція ч.2 ст.121 КУпАП встановлює, що якщо автомобіль використовується для перевезення пасажирів, то його технічний стан і обладнання повинні відповідати вимогам: стандартів, правил дорожнього руху, правил технічної експлуатації.

В даній справі предметом спору є доведення з боку відповідача належними та допустимими доказами допущення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме, керування транспортним засобом, а також невідповідність транспортного засобу вимогам п.п.31.1 Правил дорожнього руху та п.п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Позивач заперечував, що на момент перевірки він керував транспортним засобом.

Однак з матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснює регулярні пасажирські перевезення. Оскільки транспортний засіб перебував на стоянці для посадки та висадки пасажирів, то відповідно очевидним є те, що водій здійснював в той час пасажирські перевезення. При цьому, обстановка і деталі розмови інспектора поліції з водієм та порядок винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зафіксовані нагрудною відеокамерою поліцейського.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП відбулося через допущене позивачем, за твердженням відповідача, порушення вимог п.п.31.1 Правил дорожнього руху та п.п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Положеннями п.31.4 Правил дорожнього руху визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством.

При цьому, у вказаному переліку відсутні такі обставини як тріщини вітрового скла та сколи.

В свою чергу, стосовно водіїв, які керують транспортним засобом з наданням послуг з перевезення пасажирів, то статтею 121 КУпАП для таких автомобілів встановлено додаткові вимоги щодо технічного стану та обладнання, а самі такі транспортні засоби повинні відповідати вимогам не лише Правил дорожнього руху, а й вимогам стандартів.

Одним з таких стандартів є ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпеки технічного стану та методи контролю», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 №630 (далі - ДСТУ 3649:2010).

Згідно з п.1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 дійсно визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідність вказаній вимозі перевіряється візуально (п.7.8.1 ДСТУ 3649:2010).

Разом з тим, нормами цього ДСТУ не встановлено заборону на експлуатацію КТЗ за наявності сколу чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Враховуючи, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників згідно з вимогами п.31 Правил дорожнього руху не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене саме ч.2 ст.121 КУпАП, є незаконним.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщини чи сколів в зоні дії склоочисників не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Отже, як приписами ДСТУ 3649:2010 так і Правила дорожьного руху такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність тріщин на вітровому склі в зоні дії склоочисників транспортного засобу не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

Зазначені обставини в своїй сукупності вказують на те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення позивачем вимог ч.2 ст.121 КУпАП та не доведено правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №246738 від 02.02.2024 підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України та враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ч.2 ст.121, 247, 251, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст.72, 74, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №246738 від 02.02.2024, винесену інспектором ВБДР УПП в Кіровоградській області ДПП Берговіним Артемом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять)грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул.Федора Ернста,3, м.Київ, 03048, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул.Юрія Бутусова,22«б», м.Кропивницький, 25030, ідентифікаційний код юридичної особи - Департаменту патрульної поліції в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва