Справа № 240/29013/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29013/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

09 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідача), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за травень 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за травень 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023, 01.02.2023 по 28.02.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023, 01.02.2023 по 28.02.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 05.01.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій та на тимчасово окупованій території у період здійснення зазначених заходів. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що довідка військовій частині НОМЕР_1 від 08.04.2023 за №7409/13 є беззаперечним доказом участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.04.2023 №7409/13 в період з 15.10.2022 по 25.10.2022, з 30.10.2022 по 26.11.2022, з 30.11.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 08.04.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено докази у справі та зроблено обґрунтовані та вірні висновки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 06.10.2022 по теперішній час.

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.04.2023 №7409/13 позивач в період з 15.10.2022 по 25.10.2022, з 30.10.2022 по 26.11.2022, з 30.11.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 08.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2023 за №13130 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду: у листопаді 2022 року за жовтень 2022 року - 54 516,13 грн.;

- у грудні 2022 року за листопад 2022 року - 93 000 грн.; у січня 2023 року за грудень 2022 року - 43 548,39 грн.; у лютому 2023 року за січень 2023 року - 30 000,00 грн.; у березні 2023 року за лютий 2023 року - 90 000,00 грн.; у квітні 2023 року за березень 2023 року - 100 000,00 грн.; у травні 2023 року за січень 2023 року - 100 000,00 грн.; у червні 2023 року за травень 2023 року - 80 645,00 грн.

Позивач вважає, що йому протиправно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду саме у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за травень 2023 року та з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023, 01.02.2023 по 28.02.2023, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168, в редакції чинній на час прийняття), яка регулює виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень та до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Зокрема, з вищенаведеної правової норми встановлено, що відповідно до пункту 1 Постанови № 168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.

Тобто, за відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн не виникає.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. №912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

При цьому, Постановою № 168 визначено 2 види додаткових доплат до грошового забезпечення військовослужбовців під час дії воєнного стану:

до 30 000 грн - військовослужбовцям, що обраховуються пропорційно, виходячи із календарного періоду проходження служби військовослужбовцем, тобто для отримання грошових коштів по даній категорії, військовослужбовцю за розрахунковий місячний період необхідно фактично нести службу;

до 70 000 грн (без урахування попередніх 30 000 грн) військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протягом місяця.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за травень 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції із наданої відповідачем довідки від 25.11.2023 за №15936 позивач в період з 01.05.2023 по 14.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2023 №5060 «Про виплату додаткової винагороди за травень 2023 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » наказано виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 в сумі 45 161,29 грн. за 14 днів.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2023 за №13130 позивачу за травень місяць нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до наказу командира від 03.06.2023 №5060 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 » за 25 днів у розмірі 80 645,16 грн.

Із матеріалів справи також встановлено, що з 14.05.2023 відповідно до первинної медичної картки форми №100 від 14.05.2023, виданої медичною ротою військової частини НОМЕР_1 , позивач отримав травму та йому встановлено діагноз: вибухова травма (14.05.2023) закрита черепно-мозкова травма, акубаротравма.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3806 позивач з 15.05.2023 по 25.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КП "2- га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

В подальшому, 28.06.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.06.2023 №2917 «Про встановлення обставин отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) під час безпосередньої участі в бойових діях 14 травня 2023 року молодшим сержантом ОСОБА_1 ».

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 25.05.2023 за №2850, травма позивача згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 кваліфікується як легка.

Разом з тим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2023 №5060 «Про виплату додаткової винагороди за травень 2023 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » наказано виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) за період лікування з 15.05.2023 по 25.05.2023.

Отже, позивачу за травень 2023 року виплачено додаткову винагороду з розрахунку до 100 000 гривень відповідно до наказу від 03.06.2023 №5060, за період з 01.05.2023 по 14.05.2023 та з 15.05.2023 по 25.05.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуванні на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, а під час перебування у відпустці відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 25.05.2023 за №2850 виплата не здійснювалась у зв`язку з отримання трави легкого ступеня згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007, згідно пункту 10 розділу ХХХІ Порядку №260.

За таких обставин позовні, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за травень 2023 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку винагороду за цей період є необґрунтованими.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, телеграмою від 25.03.2022 № НР 248/1298 Міністр оборони України врегулював умови та порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям (далі - телеграма № НР 248/1298).

Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди на виконання Постанови № 168 Міністром оборони України надано доручення від 23.06.2022 №912/з/29.

При цьому, прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2002 №248/1298 та розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку №260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою №168.

Тобто, за змістом відповідних рішень Міністра оборони України від 25.03.2002 №248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 та пунктів 1, 5 розділу XVI Порядку №260 простежується аналогія закону, яка полягає в тому, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі відповідного наказу командира частини, в якому зазначається конкретний перелік військовослужбовців, які набули право на дані виплати, з врахуванням дотримання даними військовослужбовцями норм чинного законодавства та належного виконання ними покладених на них обов`язків.

Таким чином, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Крім того, за відповідності переліченим кваліфікаційним умовам громадянин набував право на отримання додаткової винагороди у порядку Постанови № 168 до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому, колегія суддів наголошує, що для отримання виплати додаткової винагороди, особа має не лише перебувати у зоні, а безпосередньо приймати участь у бойових діях у відповідні періоди.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 №89 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2022 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 за 25 днів в сумі 24 193 грн. та додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 за 6 днів в сумі 19 354,84 грн. (а.с. 37-38);

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2023 за №13130 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду: у листопаді 2022 року за жовтень 2022 року - 54 516,13 грн.; у грудні 2022 року за листопад 2022 року - 93 000 грн.; у січня 2023 року за грудень 2022 року - 43 548,39 грн.; у лютому 2023 року за січень 2023 року - 30 000,00 грн.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу представника позивача, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2023 за №7409/13 про участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України не є безумовною підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. та не свідчить про безпосереднє виконання бойових розпоряджень у відповідний період.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази безпосередньої участі військовослужбовця саме у бойових діях на відповідних територіях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023.

При цьому, матеріали справи не містять в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.

Водночас, суд не ставить під сумнів перебування позивача у вказаний період на території ведення бойових дій, однак сам факт перебування позивача на такій території без доведення здійснення заходів та/або бойових дій у цих районах не є достатньою підставою для нарахування та виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі саме 100000 грн. на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Відтак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо відсутності протиправної бездіяльності відповідача в частині невиплати позивачу з 01.12.2022 по 12.12.2022, з 30.01.2023 по 31.01.2023 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, з 01.02.2023 по 22.02.2023, колегія суддів зазначає.

25 січня 2023 року Міністерством оборони України внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджені Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року пунктом 2 Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, Порядок доповнено новим розділом:

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

30 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткненню на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконання бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження),

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2023 за №13130 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду: - у березні 2023 року за лютий 2023 року - 90 000,00 грн.

В свою чергу, згідно довідки від 25.11.2023 за №15936 позивач в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

01.03.2023 командиром І механізованого батальйону подано рапорт про виплату додаткової винагороди особовому складу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно відомості обліку особового складу за лютий 2023 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу. поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У відомості обліку особового складу І механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 для виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 (зі змінами та доповненнями) за лютий 2023 року, зазначено «ВС», що означає, що військовослужбовець виконує бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави. розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил). резерву. пунктів управління):

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

У графі «БР» зазначено «24» днів, що означає, що військовослужбовець виконував бойові розпорядження та має підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., які передбачені пунктом 2 розділу XXXIV Порядоку №260.

На підставі зазначеного, 05.03.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 05.03.2023 за №1848 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 », яким наказано виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 за 24 дні в сумі 85 714,29 грн. та додаткову винагороду в розмірі до 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 за 4 дні в сумі 4 285,72 грн.

Отже, оскільки позивач не виконував бойових розпоряджень у лютому 2023 року, відсутні підстави для нарахування та виплати йому додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 не порушувала вимоги чинного законодавства і чітко дотримувалась положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року "Щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій та на тимчасово окупованій території у період здійснення зазначених заходів. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.