Справа № 120/17429/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 квітня 2024 р. Справа № 120/17429/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після її перерахунку з 01.02.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.02.2022 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", виходячи із 79% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

29.03.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи подану заяву представник позивача вказала, що судом не розглянуто позовні вимоги стосовно визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром з 01.03.2022 року та 01.03.2023 року, а також вимогу щодо здійснення з 01.07.2021 року нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" без обмеження максимальним розміром.

Визначаючись щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Особливості ухвалення додаткового судового рішення визначені статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про ухвалення додаткового судового рішення розглядається в письмовому провадженні.

Так, частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно норм частини другої зазначеної статті, може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 Про судове рішення в адміністративній справі зазначено, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що додаткове судове рішення може бути прийняте у випадках, чітко встановлених процесуальним законом.

Обґрунтовуючи необхідність ухвалення додаткового рішення у справі представник позивача вказала, що судом не розглянуто позовні вимоги стосовно визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром з 01.03.2022 року та 01.03.2023 року, а також вимогу щодо здійснення з 01.07.2021 року нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" без обмеження максимальним розміром.

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням суду від 14.02.2024 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після її перерахунку з 01.02.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.02.2022 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", виходячи із 79% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вінницьким окружним адміністративним судом під час ухвалення рішення від 14.02.2024 року у справі №120/17429/23 вирішено всі позовні вимоги, які були заявлені у адміністративному позові та прийнято відповідне рішення щодо них.

У даному випадку судом вирішено, зокрема, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.02.2022 року виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року та №168 від 24.02.2023 року, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", виходячи із 79%, з урахуванням виплачених сум, що відповідає сутності та змісту мотивувальної частини рішення суду, щодо способу відновлення порушеного станом на час звернення до суду права позивача з редакційним уточненням формулювання, заявленого позивачем.

Резолютивна частина містить чіткі вимоги щодо зобов`язання вчинення певних дій відповідачем та не викликає труднощів для її розуміння та виконання, а тому розширеному тлумаченню шляхом ухвалення додаткового рішення не потребує.

Разом з тим, твердження представника позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення зводяться лише до незгоди з формулюванням резолютивної частини рішення, що не є підставою для винесення додаткового рішення.

Такі доводи представника позивача свідчать про незгоду з формулюванням вимог, які були предметом судового розгляду та наведені у резолютивній частині рішення суду. Ці доводи стосуються суті рішення та можуть бути перевірені лише під час апеляційного оскарження.

Суд зазначає, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

При цьому, задоволення позовної вимоги в інший спосіб, ніж просив позивач, не може бути підставою для ухвалення щодо такої вимоги додаткового рішення.

Крім цього суд зауважує, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки: "Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх. Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують".

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 року у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №120/17429/23.

Керуючись ст.ст. 248, 252, 256, 294 КАС України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №120/17429/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович