Справа № 461/1817/24
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1817/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника позивача Куспись Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ),

представник позивача ? адвокат Куспись Євгеній Адамович

(Львівська область, с. Ставчани, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

місце здійснення діяльності: 79033, м. Львів вул. Шевченка, буд. 60, корпус 7, приміщення Х)

до

відповідач ? Львівська митниця

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ),

представник відповідача Сліпенко Сергій Володимирович

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1)

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Адвокат Куспись Є.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, згідно якого просить поновити пропущений строк на подачу позовної заяви про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1658/20900/23 від 09 січня 2024 року, а також скасувати постанову у наведеній справі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто на суму 34 000, 00 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., за ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України.

В обґрунтування позову покликається на те, що 09 січня 2024 року в.о. начальника Львівської митниці Кузніком Андрієм Юрійовичем було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1658/20900/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України.

Посадова особа митного органу при розгляді адміністративної справи встановила, що 24.10.2022 року до відділу митного оформлення № 5 митного поста «Львів-північний» Львівської митниці, агентом з митного оформлення ТОВ «БРОК-ІНВЕСТ» () в особі ОСОБА_2 з метою поміщення в митний режим тимчасового ввезення товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів - 186 шт.» було подано митну декларацію типу «ІМ 31 ДЕ» з копіями товаросупровідних документів.

Частину товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» в кількості 20 (двадцять) шт., які були задекларовані за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, було реекспортовано згідно митної декларації типу ЕК 11 АА: №UA209190/2022/044152 від 06.11.2022.

Частину товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» в кількості 20 (двадцять) шт., які були задекларовані за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, було реекспортовано згідно митної декларації типу EK 11 АА: №UA209190/2022/044146 від 06.11.2022.

Відомості щодо поміщення частини товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» в кількості 146 (сто сорок шість) шт., задекларованих за ЕМД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 у митний режим реекспорту, або поміщення їх у інший митний режим, або відомості щодо випадків, передбачених п. 3 ст. 120 МКУ, станом на 27.11.2023, до ВМО №5 митного посту «Львів-північний» Львівської митниці, не надходили.

Зазначено, що Львівською митницею 09.11.2023 на адресу ТОВ «ЛФС» () направлено лист № 7.4-2-28-08/13/29213 про необхідність у строк до 28.11.2023 з`явитись до відділу митного оформлення № 5 митного поста «Львів- північний» для надання письмових пояснень та розгляду питання щодо наявності складу правопорушення щодо товару, який перебуває у режимі тимчасового ввезення за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589.

Станом на 28.11.2023 року посадовими особами ТОВ «ЛФС» () весь товар, ввезений на митну територію України за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 не реекспортовано, в інший режим не поміщено, що призвело до перевищення строку тимчасового ввезення товарів більше ніж на 20 діб.

Відповідно до інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, керівником ТОВ «ЛФС» () на момент подання МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 був ОСОБА_1 .

Станом на 28.11.2023 року, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЛФС» () є також ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , перевищив встановлений відповідно до Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів, задекларованих за митною декларацією від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, більше ніж на двадцять днів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України, за яке на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто на суму 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною та такою, що винесена всупереч вимогам ст. ст. 24, 55, 59, 62 Конституції України, ст. ст. 33, 245, 251, 268, 280, 283 КУпАП.

Також, наведена постанова була винесена у відсутності ОСОБА_1 , через що він був позбавлений права дати пояснення з приводу обставин справи, чим порушено його права, а також вимоги Митного кодексу України, КУпАП щодо повноти, всебічності та об`єктивності при з`ясуванні обставин у справі.

Крім того, 15 травня 2023 року, згідно Рішення № 2 засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФС» , було звільнено з посади директора виконавчого органу Товариства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і було обрано директором виконавчого органу Товариства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні ознаки порушення митних правил, оскільки ОСОБА_1 з 15 травня 2023 року звільнений з посади Директора ТОВ «ЛФС», згідно наказу № 1 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), та жодної участі у роботі згаданої компанії не приймав, а тому на час розгляду справи вже не був посадовою особою на даному підприємстві.

Необ`єктивність розгляду провадження у справі, полягає у повідомленні (поясненні) від 24 листопада 2024 року працівників Митної служби про зміну директора підприємства, а тому невірно визначений суб`єкт адміністративного правопорушення.

У постанові вказано невідповідність викладених висновків фактичним обставинам справи, зазначено, що станом на 28.11.2023 року, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЛФС» () є ОСОБА_1 . Однак, згідно наказу № 1 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 15 травня 2023 року, ОСОБА_1 був звільнений з посади Директора ТОВ «ЛФС». Після його звільнення, зобов`язання, управління та представницькі функції взяв на себе ОСОБА_3 , зайнявши посаду директора ТОВ «ЛФС».

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником ТОВ «ЛФС» () є ОСОБА_3 .

Таким чином, з 15 травня 2023 року ОСОБА_1 звільнений з посади директора ТОВ «ЛФС», залишок товару за митною декларацією №UA209150/2022/018589 та зобов`язання щодо його вивезення у терміни передбачені законодавством України взяв на себе засновник ТОВ «ЛФС» Косина Павел Владислав, який зайняв посаду директора ТОВ «ЛФС».

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , не має жодних законних підстав представляти ТОВ «ЛФС» та відповідати у якості директора за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 481 Митного кодексу України.

Таким чином, за твердженням позивача, оскаржувана постанова не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.03.2024 року позивачу поновлено десятиденний строк оскарження постанови про порушення митних правил № 1658/20900/23 від 09 січня 2024 року та відкрито провадження в адміністративній у справі, справу вирішено розглядати за правилами встановленими статтею 286 КАС України.

14.03.2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, представник відповідача стверджує, що митницею забезпечено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи, однак позивач ним не скористався. Крім того, Львівською митницею правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення, а тому представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зокрема, відповідач зазначає, що станом на 28.11.2023 посадовими особами ТОВ «ЛФС» () весь товар, ввезений на митну територію України за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 не реекспортовано, у інший режим не поміщено, що призвело до перевищення строку тимчасового ввезення товарів більше ніж на 20 діб. Відповідно до інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, керівником ТОВ ЛФС» () на момент подання МД від 24.10.2022 .4UA209150/2022/018589 був ОСОБА_1 . Станом на 28.11.2023, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та опікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЛФС» () є також ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , перевищив встановлений відповідно до Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів задекларованих за митною декларацією від 24.10.2022 №UA209150/2022/0185 більше ніж на двадцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 481 Митного кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання представником відповідача не наведено.

Крім того, суд враховує положення ст. 205 КАС України, відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що відповідач (уповноважений представник) не з`явився у судове засідання, обізнаний про наявність даного адміністративного позову в провадженні суду, а також повідомлявся про місце, час, дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає можливим провести розгляд справи у його відсутності.

При цьому, суд також виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» покладено на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлено, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд у відсутності представника відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи та перешкоди для ухвалення законного судового рішення відсутні.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Судом встановлено, що 09 січня 2024 року в.о. начальника Львівської митниці Кузніком Андрієм Юрійовичем було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1658/20900/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України.

Як вбачається з наведеної постанови, а також протоколу про порушення митних правил у справі №1658/20900/23 від 28.11.2023 року, 24.10.2022 року до відділу митного оформлення № 5 митного поста «Львів-північний» Львівської митниці, агентом з митного оформлення ТОВ «БРОК-ІНВЕСТ» () в особі ОСОБА_2 з метою поміщення в митний режим тимчасового ввезення товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів - 186 шт.» було подано митну декларацію типу «ІМ 31 ДЕ» з копіями товаросупровідних документів.

Частину товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» в кількості 20 (двадцять) шт., які були задекларовані за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, було реекспортовано згідно митної декларації типу ЕК 11 АА: №UA209190/2022/044152 від 06.11.2022.

Частину товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» в кількості 20 (двадцять) шт., які були задекларовані за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, було реекспортовано згідно митної декларації типу EK 11 АА: №UA209190/2022/044146 від 06.11.2022.

Відомості щодо поміщення частини товарів «Багатообертова тара: мішки виготовлені із синтетичних стрічкових поліетиленових тканин, типу «біг-бег», без покриття, без просочення, місткістю 1000 л, по чотирьох кутах мішка розташовані ручки (пристосування для захоплення та підіймання) призначені для пакування та транспортування сипучих матеріалів» у кількості 146 (сто сорок шість) шт., задекларованих за ЕМД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 у митний режим реекспорту, або поміщення їх в інший митний режим, або відомості щодо випадків, передбачених п. 3 ст. 120 МКУ станом на 27.11.2023 до ВМО №5 митного посту «Львів-північний» Львівської митниці, не надходили.

Львівською митницею 09.11.2023 на адресу ТОВ «ЛФС» () направлено лист № 7.4-2-28-08/13/29213 про необхідність у строк до 28.11.2023 з`явитись до відділу митного оформлення № 5 митного поста «Львів- північний» для надання письмових пояснень та розгляду питання щодо наявності складу правопорушення щодо товару, який перебуває у режимі тимчасового ввезення за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589.

Станом на 28.11.2023 року посадовими особами ТОВ «ЛФС» () весь товар, ввезений на митну територію України за МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 не реекспортовано, у інший режим не поміщено, що призвело до перевищення строку тимчасового ввезення товарів більше ніж на 20 діб.

Відповідно до інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, керівником ТОВ «ЛФС» () на момент подання МД від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589 був ОСОБА_1 .

Станом на 28.11.2023 року, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЛФС» () є також ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з наведеного, уповноважена особа митного органу прийшла до висновку, що ОСОБА_1 , перевищив встановлений відповідно до Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів, задекларованих за митною декларацією від 24.10.2022 №UA209150/2022/018589, більше ніж на двадцять днів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України, за яке на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто на суму 34 000,00 гривень 00 коп.

Відповідно до ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про наявність даного адміністративного провадження та надавав письмові пояснення митному органу. Зокрема, наведене встановлено з копії пояснень ОСОБА_1 на ім`я начальника Львівської митниці, які долучені як до позовної заяви, так і до відзиву.

Зі змісту позовної заяви, а також пояснень представника позивача у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не оспорює факт ввезення відповідних товарів, часу їх ввезення, найменування, кількості, а також наявності зобов`язання своєчасного вивезення даних товарів. Ці ж обставини стверджуються митним органом у відзиві, а також у протоколі і постанові у справі про порушення митних правил №1658/20900/23.

Отже, наведені обставини сторонами фактично не заперечуються та визнаються.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Фактично основною підставою позову є те, що позивач вважає, що він не є належним суб`єктом відповідальності за порушення наведені у оскарженій постанові, а тому у його діях відсутній склад інкримінованого йому порушення митних правил.

У свою чергу, відповідач вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи наведені доводи сторін, суд виходить з наступних доводів та міркувань.

Судом з наданих суду доказів встановлено наступне.

15 травня 2023 року, згідно Рішення № 2 засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФС» , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було звільнено з посади директора виконавчого органу Товариства та було обрано директором виконавчого органу Товариства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 з 15 травня 2023 року звільнений з посади Директора ТОВ «ЛФС», згідно наказу № 1 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), а тому на час розгляду справи митним органом вже не був посадовою особою ТОВ «ЛФС» ().

Згідно оспорюваної постанови, строк тимчасового ввезення товарів спливав 23.10.2023 року.

Отже, на момент початку провадження, а також на момент початку строку перевищення встановленого відповідно до Митного кодексу України ввезення товарів, задекларованих наведеною вище митною декларацією, позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЛФС» (). Більше того, на момент звільнення позивача з ТОВ «ЛФС» () строки тимчасового ввезення перевищені не були.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, станом на 28.11.2023 року, згідно інформації з реєстру юридичних осіб та облікових даних суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужби, особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЛФС» () є ОСОБА_1 .

Однак, згідно з наданого суду нотаріально засвідченого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що станом на 26.05.2023, директором - керівником ТОВ «ЛФС» () є ОСОБА_3 .

Слід відзначити, що позивач повідомив митний орган про наведені обставини у свої письмових поясненнях і такі були у розпорядженні відповідача, що зокрема встановлено із документів долучених до відзиву самим відповідачем. Натомість, жодної оцінки даним обставинам в.о. начальника Львівської митниці Кузнік А. Ю. у наведеній вище постанові не надав.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки). Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Водночас, наведені положення не звільняють митний орган (у даному випадку уповноважену на розгляд справи особу) від обов`язку об`єктивного проведення розгляду справи та перевірки наявності у діях особи складу інкримінованого правопорушення.

Наведений обов`язок випливає з положень Митного кодексу України.

Так, згідно ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 Митного кодексу України).

Згідно п. п. 1- 3 ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, серед іншого, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду, а також невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, відсутність переконливих даних про те, що позивач є належним суб`єктом відповідальності за інкриміноване правопорушення, необ`єктивність та неповнота провадження у справі та необ`єктивність її розгляду, а також невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, свідчить про наявність законних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Оцінюючи доводи представника відповідача, щодо наявності у діях позивача вини у порушенні митних правил, суд зазначає, що оскільки встановлено, що уповноваженою особою митного органу допущено істотні процесуальні порушення при розгляді справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 МК України, повинні бути дослідженні та перевірені при новому розгляді справи уповноваженим на це органом, з наданням належної процесуальної оцінки усім доказам у справі.

Отже, виходячи з наведеного, у даному конкретному випадку, з врахуванням зазначених вище обставин, суд не надає більш детальної оцінки доводам сторін щодо наявності чи відсутності у діях особи складу правопорушення, адже такі доводи повинні бути досліджені та перевірені під час нового розгляду компетентним органом.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності здійснено з порушенням його прав, зокрема на об`єктивний та повний розгляд справи, а також ухвалення щодо нього рішення у якому наведено висновки які відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід направити на новий розгляд до Львівської митниці. При цьому, під час нового розгляду справи уповноваженому органу слід врахувати обставини, наведені у даному судовому рішенні, які стали підставою для скасування оскаржуваної постанови та усунути вказані недоліки.

Водночас, суд відзначає, що фактично матеріали справи №1658/20900/23 перебувають у розпорядженні митного органу, а отже новий розгляд повинен відбутись після набрання даним рішенням законної сили.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в.о начальника Львівської митниці ОСОБА_5 у справі про порушення митних правил №1658/20900/23 від 09.01.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 481 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил №1658/20900/23 від 09.01.2024 року та про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 4 ст. 481 МК України надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - Львівської митниці.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

представник позивача ? адвокат Куспись Євгеній Адамович

(Львівська область, с. Ставчани, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

місце здійснення діяльності: 79033, м. Львів вул. Шевченка, буд. 60, корпус 7, приміщення Х);

відповідач ? Львівська митниця

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, );

представник відповідача Сліпенко Сергій Володимирович

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1).

Повний текст судового рішення складений 10.04.2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький