Справа № 560/20361/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 143 659,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується не погашений податковий борг.

Ухвалою суду від 15 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований незгодою стосовно нарахованих податкових зобов`язань.

Так, відповідач вказує про неналежне оподаткування з боку ГУ ДПС у Хмельницькій області користування земельною ділянкою на праві оренди згідно договору оренди, укладеним між Хмельницькою міською радою, відповідачем та громадянином ОСОБА_2 . Зазначає, що орендарями є дві особи, а нарахування земельного податку органами ДПС здійснювалось лише відповідачу.

Розмір податкового зобов`язання, вказаний у позовній заяві ГУ ДПС України у Хмельницькій області, є помилковим ще з огляду на те, що при його розрахунку не було враховано той факт, що на підставі Договору купівлі-продажу №4612 від 13.11.2023 1/2 частки будівлі кисневої станції, що знаходитись за адресою: АДРЕСА_1 , була продана гр. ОСОБА_3 , 1989 року народження, а відтак платником орендної плати за землю та податку на нерухомість у тих частинах відповідач уже не являється.

Також зазначає, що корінець податкової вимоги від 20 липня 2018 року №26723-17 на суму податкового боргу 25 000 грн. є неналежним доказом у цій справі. Суму податкового боргу в розмірі 25 000 грн. позивачем не включено до розрахунку суми позовних вимог.

Окрім того, податкова вимога від 20 липня 2018 року №26723-17 повернулась відправнику з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання», оскільки направлена на адресу АДРЕСА_2 . Однак з 12.05.2009 до 20.06.2019 відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а тому не міг отримувати кореспонденцію за вказаною позивачем адресою.

Ухвалою суду від 05.02.2024 у задоволенні клопотань відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовлено.

У цій ухвалі було зазначено, зокрема, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку.

При цьому питання правомірності нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у цій справі, а тому суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати його правовий аналіз.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказує, що в договорі оренди не виділено частки кожного орендаря і сума орендної плати не розподілена між платниками. Якщо об`єкт оподаткування перебуває у спільній власності кількох осіб, платником податку є одна з таких осіб, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом. Відповідальним платником в усній формі було визначено відповідача.

Станом па 31.01.2024 в ІКП відповідача обліковується заборгованість в сумі 362710,60 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 143 659,15 грн. Даний борг виник:

1. По орендній платі з фізичних осіб, на підставі:

- податкового повідомлення - рішення №-2224-UA0053519 від 20.06.2023 в сумі 125 311,36 грн. (податковий період 2023 рік);

- нарахованої 08.11.2023 пені (з 01.10.2020 по 08.11.2023) в сумі 2 689,39 грн.;

- нарахованої 08.11.2023 пені (з 09.10.2021 по 08.11.2023) в сумі 1 546,90 грн.;

2. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на підставі:

- податкового повідомлення - рішення № 0-2225 від 23.02.2023 в сумі 2011,75 грн. (податковий період 2022 рік);

- податкового повідомлення - рішення № 0-2225 від 23.02.2023 в сумі 12099,75 грн. (податковий період 2022 рік).

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача, однак повернуті контролюючому органу у зв`язку з неврученням (за закінченням строку зберігання).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи наведену норму, надіслані відповідачу податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків.

Таким чином, сума податкового зобов`язання є узгодженою та не сплаченою своєчасно відповідачем, та набула статусу податкового боргу.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг в сумі 143 659,15 грн., що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, інтегрованою карткою та розрахунком суми позовних вимог.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог п.59.1 ст.59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 20.07.2018 №26723-17.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи вказану норму, контролюючий орган не був зобов`язаний надсилати відповідачу нову вимогу у зв`язку із збільшенням суми податкового боргу останнього. Тому доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Приписами п.87.11 ст.87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Щодо доводів відповідача про незгоду стосовно нарахованих податкових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях, суд зазначає таке.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Суд зазначає, що предметом заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку.

При цьому питання правомірності нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у цій справі, а тому суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Відповідач не вказує, що ним здійснювалось оскарження податкових повідомлень-рішень (адміністративне чи судове). Не встановлено наявності такого оскарження і судом.

З урахуванням викладених законодавчих приписів, дослідженню і оцінці підлягають питання, чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу.

Аналогічна правова позиці викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №824/399/17-а та від 24.09.2019 №825/1109/16.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд відхиляє доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву (щодо незгоди з податковими повідомленнями-рішеннями), та не надає оцінку таким доводам, оскільки вони можуть бути підставою для оскарження податкових повідомлень-рішень, що перебуває поза межами предмету доказування в даній справі.

Отже, визначене відповідачу податкове зобов`язання, враховуючи відсутність його оскарження, є узгодженим та не сплачене у встановлений строк.

Щодо доводів відповідача про направлення поштової кореспонденції контролюючим органом на адресу, за якою відповідач не був зареєстрований, суд зазначає таке.

Згідно з п. 42.1, 42.2, 42.3 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно з п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.70.7 ст.70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підп.70.2.4 п.70.2 ст.70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація, в тому числі про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Таким чином, платник податків у разі зміни податкової адреси зобов`язаний подати відповідному контролюючому органу заяву для реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків або заяву про внесення змін до Державного реєстру, в тому числі щодо місця проживання.

Однак докази того, що платник податків у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання, відсутні. У той же час, у реєстраційних даних платника податків відповідача (наданих позивачем) зазначена адреса - АДРЕСА_2 .

Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2023 року у справі № 120/7318/21-а зазначив, що невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення.

Верховний Суд у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 200/1185/21-а вказав, що на платника податку (фізичну особу) покладено обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну ним свого місця проживання/місцезнаходження (податкової адреси), а невиконання такого обов`язку позбавляє його можливості посилатися на обставини невручення йому відповідних документів, якщо такі документи були направлені на визначену при взятті на облік податкову адресу. Надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкові повідомлення-рішення та/або податкова вимога на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки, вважаються врученими також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Таким чином, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки. Відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, саме платник податків має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Доказів сплати податкового боргу суду не надано. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і належать до задоволення.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 143 659 (сто сорок три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 15 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 квітня 2024 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Головуючий суддя Д.А. Божук