Справа № 932/3704/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 932/3704/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року (головуючий суддя Овчиннікова О.С.)

у справі №932/3704/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив скасувати постанову поліцейського інспектора УПП в Дніпропетровській області Радіна Олександра Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6799894, за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що спірна постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, у тому числі з огляду на те, що з фотокартки задньої сторони транспортного засобу, яким керував позивач, вбачається, що номерний знак підсвічений, чітко видний та закріплений там, де є для нього відповідне місце з урахуванням конструкції автомобіля.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 позов задоволено.

Суд виходив з того, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин порушення позивачем законодавства про дорожній рух, зокрема, про вчинення порушень ПДР, визначених п.2.9 «в» ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки з наданого представником відповідача фото вбачається, що номерний знак на транспортному засобі, яким керував позивач, встановлено у місці з урахуванням конструкції автомобіля.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову повному обсязі.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що згідно наданого відповідачем фото номерний знак на транспортному засобі, яким керував позивач, встановлено начебто з урахуванням конструкції автомобіля. Однак, судом не враховано, що позивач не надавав доказів того, що в транспортному засобі Subaru Legacy дійсно відповідно до його конструкції від заводу-виробника дозволено встановлювати номерні знаки саме таким чином. Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно не надано оцінки рапортам інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містять безпосередню інформацію про стосовно предмету спору.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 08.04.2023 інспектором 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області Радіним О.В. складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6799894, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн.

Згідно з цією постановою ОСОБА_1 08.04.2023 о 12 год. 58 хв., керував транспортним засобом SUBARU LEGACY, д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, закріпленим у невстановленому місці, а саме: номерний знак закріплено під заднім бампером нижче розташування підсвітки номерного знаку, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 2.9.«в» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

Також у підпункті (в) пункту 31.3 ПДР зазначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів.

Умовами ДСТУ 4278:2019 «Знаки номерні транспортних засобів» та ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування» передбачено, що кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях - два знаки; на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах - один знак: на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадро циклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах - один знак; на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах - один знак. Знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником. Знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Отже приписи діючого законодавства містять заборону експлуатації автомобіля без номерних знаків, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає у разі керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В спірному випадку, з наданих учасниками справи фотознімків задньої частини транспортного засобу SUBARU LEGACY, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, вбачається, що на кузові цього транспортного засобу відсутнє спеціально відведене місце для встановлення номерного знака, тому номерний знак на вказаному транспортному засобі розміщено у місці з урахуванням конструкції автомобіля.

Відповідач, стверджуючи про закріплення номерного знака на транспортному засобі SUBARU LEGACY у невстановленому місці, не надав суду доказів того, що на задньому кузові вказаного транспортного засобу наявне спеціально відведене місце для встановлення номерного знака, проте номерний знак розміщено поза його межами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про не доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника щодо належності в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення пояснень поліцейського, який склав спірну постанову, та рапорту напарника такого поліцейського, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектори патрульної поліції діють як службові особи, тому свідчення зазначених осіб самі по собі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №524/4668/17, від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що за наведеного вище правового регулювання притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, встановлення вини особи у його вчиненні, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірному випадку в установленому порядку не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху, про яке вказано в постанові від 08.04.2023 серії ЕАС № 6799894, тому законні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року у справі №932/3704/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, та відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко