Справа № 600/2505/23-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2505/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

09 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 29794,16 грн. до місцевого бюджету.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наявного у справі розрахунку заборгованості по ОСОБА_2 за ним рахується податковий борг по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на суму 29794,16 грн.

Вказану заборгованість нараховано відповідачу згідно податкових повідомлень-рішень форми Ф:

- №0-2410 від 25.04.2019 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 614,85 грн., (податковий період 2018 рік);

- №0-2410 від 25.04.2019 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 3280,89 грн., (податковий період 2018 рік);

- №0-2410 від 18.05.2021 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 2383,34 грн., (податковий період 2020 рік);

- №0-2410 від 18.05.2021 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 12717,66 грн., (податковий період 2020 рік);

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 1651,50 грн., (податковий період 2021 рік);

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 8812,50 грн., (податковий період 2021 рік):

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 375,30 грн., (податковий період 2021 рік).

Наведені вище податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу відповідача відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПК України).

Оскільки в добровільному порядку відповідач податковий борг не сплатив, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, те що позивачем дотримано процедуру звернення з цим позов до суду, вважав за необхідним стягнути з відповідача податковий борг у сумі 29794,16 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм адміністрування податків та зборів нормативно закріплений в ПК України.

Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податку, серед яких сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України під податковим боргом розуміють суму узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої на суму такого грошового зобов`язання.

Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентований статтею 266 ПК України.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

Так, відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пункт 42.5 статті 42 ПК України, серед іншого, передбачає, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Встановлено, що позивачем як контролюючим органом складено по відношенню до відповідача винесено податкові повідомлення-рішення форми Ф:

- №0-2410 від 25.04.2019 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 614,85 грн., (податковий період 2018 рік);

- №0-2410 від 25.04.2019 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 3280,89 грн., (податковий період 2018 рік);

- №0-2410 від 18.05.2021 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 2383,34 грн., (податковий період 2020 рік);

- №0-2410 від 18.05.2021 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 12717,66 грн., (податковий період 2020 рік);

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 1651,50 грн., (податковий період 2021 рік);

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 8812,50 грн., (податковий період 2021 рік):

- №0-2410 від 29.08.2022 року, нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, сума податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні становить 375,30 грн., (податковий період 2021 рік).

Матеріалами справи підтверджено, що вищевказані податкові повідомлення-рішення належним чином надіслані відповідачу, однак згідно довідок Укрпошти частина з них, а саме №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, не вручені відповідачу.

Таким чином, податкові рішення та вимога вважаються фактично врученими, оскільки надсилались на адресу, яка була відома податковому органу.

Отже, враховуючи положення статті 42 ПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, належним чином надіслані та вручені відповідачу, а відтак сума визначеного ними податкового зобов`язання є узгодженою та підлягає сплаті у визначений в пункті а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України строк.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано доводи податкового органу стосовно надіслання податкових повідомлень-рішень/податкової вимоги в порядку встановленому законом.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із приписами статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Отже, законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

Апеляційний адміністративний суд уважає за необхідне відмітити, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Суд зауважує, що у разі зміни місця реєстрації чи проживання платник податків повинен був подати заяву із зазначенням адреси для листування, чого останній не зробив, а тому податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилалися на ту адресу, яка була відома контролюючому органу.

Щодо доводів апелянта про те, що податковим органом нараховано відповідачу податок на нерухоме майно як на об`єкти нерухомості сільськогосподарького призначення, які відповідно до вимог податкового законодавства не є об`єктами оподаткування, оскільки відностяться до будівель і споруд, що призначені для сількогосподарського вирбництва та використовуються за цільовим призначенням, слід зазначити наступне.

Згідно із п.п.266.1.1, 266.2.1, 266.3.1, 266.3.2 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом "ж" 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

За приписами ст.30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що встановлена п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Відповідно до положень пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 ст.5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у ст.1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18.01.2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Колегія суддів вважає, що у даній справі позивач не довів того факту, що він є сільськогосподарським товаровиробником та використовував вищевказані об`єкти нерухомого майна безпосередньо у своїй власній сільськогосподарській діяльності.

Крім того, слід відмітити, що жодних доказів на підтвердження скасування/відкликання податкових повідомлень-рішень №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 18.05.2021 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410 від 29.08.2022 року, №0-2410, податкової вимоги від 17.12.2019 форми "Ф" №51385-55 або погашення податкової заборгованості матеріали справи не містять.

Відтак, беручи до уваги вказане, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 29794,16 грн. до місцевого бюджету.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.