Справа № 440/14616/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/14616/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба (надалі - позивач, Університет) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 21191,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем, як курсантом вищого військового навчального закладу, умов договору підготовки фахівця, наслідком чого, на переконання позивача, є відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі.

2. Позиція відповідача.

Поштове відправлення разом з копією ухвали суду від 09.10.2023 про відкриття провадження у цій справі повернулось до суду неврученим з огляду на відсутність адресата за адресою, вказаною у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням наведеного, копія ухвали суду від 09.10.2023 вважається врученою відповідачу 13.11.2023.

Відзив на позов у строк, визначений частиною першою статті 261 КАС України, відповідач не надав.

За змістом частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

А відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

15.08.2023 між Університетом та солдатом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України /а.с. 5-6/. З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом начальника Військового коледжу сержантського складу Університету від 04.09.2023 №256 солдата ОСОБА_1 , курсанта 114ВК навчальної групи 1-го курсу (набору 2023 року), з 04.09.2023 відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання, виключено із списків особового складу, всіх видів забезпечення /а.с. 5/. Цим наказом також визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, у розмірі 21191,51 грн /а.с. 7/.

04.09.2023 позивачем складено загальний розрахунок №1280 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , зі змістом якого того ж дня ознайомлено відповідача /а.с. 8/.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у повному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ) урегульований порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.

За змістом статті 25 Закону №2232-ХІІ, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Механізм відшкодування витрат визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964).

Пунктом 2 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються, зокрема Міноборони.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення з відповідача витрат з його утримання в Університеті внаслідок небажання продовжувати навчання, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідних витрат у судовому порядку, встановлення факту відшкодування витрат відповідачем у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Аналіз наведених вище норм Закону №2232-ХІІ та Порядку №964 дає підстави для висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Міністерства оборони України між вищим військовим навчальним закладом, Міністерством оборони України та курсантом на час проходження ним навчання на сторін покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.

При цьому у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язки відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII.

Так, з аналізу частини десятої статті 25 Закону №2232-XII слідує, що дія цієї норми розповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. При цьому обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу звільнено з військової служби.

Суд встановив, що ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів університету у зв`язку із розірванням контракту через небажання продовжувати навчання на підставі наказу начальника Військового коледжу сержантського складу Університету від 04.09.2023 №256.

Цим наказом визначено необхідність відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, у розмірі 21191,51 грн.

Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті у період з 15.08.2023 по 04.09.2023 підтверджено залученими до матеріалів справи копіями розрахунків та загалом становить 21191,51 грн /а.с. 8-13/.

Відповідач ознайомлений з загальним розрахунком від 04.09.2023 №1280 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, та наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 15.08.2023, підписом у загальному розрахунку та рапортом від 23.08.2023 /а.с. 15/.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзив на позов, доказів оскарження наказу про відрахування з Університету (у т.ч., в частині визначення розміру витрат на утримання) до суду не надав, розмір та склад витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі, не оспорив, доказів відшкодування таких витрат у добровільному порядку не надав.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, беручи до уваги обізнаність відповідача про обов`язок відшкодувати витрати на його утримання в Університеті та відсутність добровільної сплати ним коштів у визначеному розмірі на користь позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №420/4661/19 дійшов висновку про те, що саме між Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства оборони України та відповідачем виникли спірні відносини через невиконання останнім умов контракту, тому у Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба Міністерства оборони України є право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат за його утримання у навчальному закладі.

Тож позовні вимоги Університету належить задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 2684,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 23, 24/.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні, оскільки відповідачем у ній є фізична особа.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 21191,51 грн (двадцять одна тисяча сто дев`яносто одна гривня п`ятдесят одна копійка).

Позивач: Харківський національний університет Повітряних сил ім. Івана Кожедуба (; вул. Сумська, 77/79, м. Харків, Харківська область, 61023).

Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба