Справа № 607/3890/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 Справа №607/3890/24

05 квітня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №217162 від 12 лютого 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 12 лютого 2024 року інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Сєчкіною К.В. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 07 січня 2024 року на автомобільній дорозі М-09 18 км. він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

З оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її протиправною, незаконною, такою, що винесена з порушенням його прав, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що був зупинений працівниками поліції в період дії комендантської години. В процесі розмови з працівниками поліції йому було повідомлено про те, що під час руху він був непристебнутий ременем пасивної безпеки, на підтвердження чого надано відео зі службового відеореєстратора. Однак, на вказаному відео видно лише подібний автомобіль, на якому не видно державного номерного знаку та те, що за кермом перебуває особа. Вказане відео є нечітким та з нього не вбачається той факт, що водій автомобіля був непристебнутий.

Крім того, вказує, що введення комендантської години не відноситься до прийнятих рішень про обмеження чи заборону руху уповноваженим органом державної влади, а тому в працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року задоволення клопотання представника відповідача та продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 20 березня 2024 року.

05 березня 2024 року представник відповідача подала відзив на позов.

Вказала, що позивач 07 січня 2024 року о 03 год 34 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 (в) ПДР України.

Зазначила, що матеріалами відеофіксації при покадровому відтворенні доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, вказала, що на території Тернопільської області запроваджено комендантську годину, в період дії якої забороняється перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів, тобто уповноваженим органом державної влади прийнято рішення про обмеження чи заборону руху в цей час.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

Також, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали з відеореєстратора патрульного автомобіля.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 07 січня 2024 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Сєчкіною К.В. винесена постанова серії БАД №018973 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Рішенням начальника управління патрульної поліції в Тернопільської області ДПП щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття справи від 31 січня 2024 року вирішено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №018973 від 07 січня 2024 року, винесену поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Сєчкіною К.В. стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн скасувати та справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

12 лютого 2024 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Сєчкіною К.В. винесена постанова серії БАВ №217162 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 07 січня 2024 року о 03 год 34 хв. на автомобільній дорозі М-09 18 км., позивач керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. (в) ПДР України порушення правил користування ременями безпеки.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що 07 січня 2024 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача. Водночас, із вказаних відеозаписів не встановлено, що на момент керування транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 позивач був не пристебнутий ременем безпеки.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу вимог п. 2.3. (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Положеннями ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля не підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки, а тому твердження представника відповідача в цій частині є безпідставними. З вказаних відеозаписів вбачається лише той факт, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz C200», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача.

Окрім того, у позові позивач зазначив, що на момент зупинки транспортного засобу він був пристебнутий та відстібнув ремінь безпеки вже після зупинки автомобіля, коли працівники поліції попросили його надати документи для перевірки. Вказані доводи позивача представником відповідача не спростовані.

Водночас, жодних відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції представником відповідача до справи не долучено.

Таким чином, долучені відповідачем відеозаписи з відеореєстратора поліцейського автомобіля не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема щодо керування позивачем транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БАВ №217162 від 12 лютого 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії БАВ №217162 від 12 лютого 2024 року, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №217162 від 12 лютого 2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

При цьому, інші доводи позивача, у тому числі про безпідставність розгляду справи 12 лютого 2024 року за наявності його клопотання про відкладення розгляду справи, про безпідставність зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, враховуючи висновки суду про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови за відсутності доказів вчинення правопорушення, не мають значення для вирішення справи по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №217162 від 12 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ; .

Повне рішення складено 05 квітня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька