Справа № 200/723/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Справа№200/723/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Варбан Олександр Валентинович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 21108013, 40009, м.Суми, вул.Пушкіна, 1), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Соборна, 3). Просив визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №62 від 26 січня 2024 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п б статті 13 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1р/2020; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 (Список №2) від 20 січня 2024 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 26 вересня 1987 року по 12 жовтня 1988 року на посаді газоелектрозварювальника в Ремонтно-будівельному управління треста Ноябрськнафтогазбуд , з 18 жовтня 1988 року по 18 серпня 1989 року на посадах газоелектрозварювальника та газорізальника в Будівельному управлінні 89 тресту Тарасівськнафтогазбуд, з 01 вересня 1982 року по 03 травня 1985 року період навчання в Середньому Професійно-технічному училищі №20 м.Костянтинівка за спеціальністю електрогазозварювальника, з 04 травня 1985 року по 21 травня 1987 року період служби в армії, а також зарахувати період роботи з 26 вересня 1987 року по 12 жовтня 1988 року на посаді газоелектрозварювальника в Ремонтно-будівельному управлінні треста Ноябрськнафтогазбуд із розрахунку 1 рік роботи за 1 рік та 6 місяців страхового стажу. В обґрунтування зазначено, що управлінням протиправно не враховано ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 (Список №2) від 20 січня 2024 року згідно якої чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах мають право на призначення пенсії. Зазначено, що періоди роботи з 26.09.1987 по 12.10.1988, з 18.10.1988 по 18.08.1989 підтверджені записами у трудовій книжці, а професія віднесена до Списку №2. Період проходження військової служби з 04.05.1985 по 21.05.1987 підлягає зарахуванню до пільгового стажу згідно п. «к» ч.1 п.109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, яке затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590. Період навчання з 01.09.1982 по 03.05.1985 підлягає зарахуванню до пільгового стажу оскільки період служби в армії та період навчання перетинаються, при цьому період проходження військової служби є періодом що зараховується до пільгового стажу, у зв`язку з чим вимоги щодо тривалості перерви, які визначені в ст.38 Закону України "Про професійно-технічну освіту", дотримані. Робота в Районах Крайньої Півночі підлягає зарахуванню із розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців страхового стажу.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 970 грн. надана квитанція від 06.02.2024.

09 лютого 2024 року Донецький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області надано відзив, в якому зазначено, що управлінням здійснено розгляд заяви про призначення пенсії. Визначено страховий стаж - 28 років 06 місяців 05 днів, пільговий стаж за Списком №2 - 03 роки 00 місяців 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058. До пільгового стажу не зараховано періоди: навчання з 01.09.1982 по 03.05.1985 в Середньому Професійно-технічному училищі №20 м. Костянтинівка за спеціальністю «електрогазозварювальника» оскільки заявник почав працювати за професією після спливу трьох місяців по закінченню навчання, що суперечить вимогам ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР; роботи з 26.09.1987 по 12.10.1988 на посаді «газоелектрозварювальника» в Ремонтнобудівельному управління треста «Ноябрськнафтогазбуд», роботи з 18.10.1988 по 18.08.1989 на посадах «газоелектрозварювальника» та «газорізальника» в Будівельному управлінні 89 тресту «Тарасівськнафтогазбуд», оскільки відсутня довідка пільгового характеру. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.

20 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про призначення пенсії.

26 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення № 62 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. Визначено вік заявника - 57 років 03 місяці 25 днів, страховий стаж - 28 років 06 місяців 05 днів (в тому числі додатково повний 1 рік по Списку №1), пільговий стаж по Списку №2 - 03 роки 00 місяців 29 днів. Відмова обумовлена відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо не врахування періоду навчання, військової служби, періодів роботи до пільгового стажу, розрахунку страхового стажу, відмови у призначенні пенсії позивач звернувся до суду.

Згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам .

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015 передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон№ 213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, зокрема, необхідний стаж роботи для чоловіків до 30 років.

Рішенням Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття13, частина друга статті14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, для жінок - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 з одного боку, та Законом№ 1058-ІV- з іншого в частині стажу роботи чоловіків. Перший із цих законів визначав стаж для чоловіків 30 років, тоді як другий 25 років.

Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІз урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV. Під час ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час розгляду справи судом встановлено, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії йому виповнилося 55 років, страховий стаж складав понад 25 років. При зверненні із заявою від 20.01.2024 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як особі, що була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, позивач буде мати за умови наявного пільгового стажу більше 12 років 6 місяців.

В свою чергу, при розгляді заяви про призначення пенсії відповідачем визначено пільговий стаж позивача по Списку №2 03 роки 00 місяців 29 днів.

Щодо пільгового стажу судом встановлено таке.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005№ 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

У відзиві відповідач повідомив, що до пільгового стажу не враховані періоди роботи 26.09.1987 12.10.1988, 18.10.1988 18.08.1989 оскільки відсутня довідка пільгового характеру. Проте з такими твердженнями відповідача суд не погоджується та зазначає наступне.

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 наявні записи:

№4 26.09.1987 про прийняття в РСУ треста ННГС газоелектрозварювальником в Ремонтно-будівельне управління треста Ноябрськнафтогазбуд Район Крайньої Півночі;

№5 28.10.1987 про укладання трудового договору строком на три роки з 26.09.1987 по 26.09.1990;

№6 12.10.1988 про звільнення;

№7 18.10.1988 про прийняття по переводу газоелектрозварювальником на вахтово-експедиційний метод роботи, в Будівельне управління 89 тресту Тарасівськнафтогазбуд,

№8 24.10.1988 - про переведення газорізальником,

№9 18.08.1989 про звільнення.

Згідно розрахунку стажу період роботи 26.09.1987 12.10.1988, 18.10.1988 18.08.1989 зараховані до страхового стажу позивача, не зараховані до пільгового.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

До Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 в розділі ХХХІІ «Загальні професії» віднесені професії «електрогазозварника», «газорізальника».

Отже, записами у трудовій книжці, підтверджено, що позивач у періоди з 26.09.1987 12.10.1988, 18.10.1988 18.08.1989 працював за професією, яка віднесена до Списку №2, що був чинний станом на час виникнення спірних правовідносин. Не зарахування періодів роботи періоди з 26.09.1987 12.10.1988, 18.10.1988 18.08.1989 до пільгового стажу за Списком №2 є протиправним.

Щодо періоду навчання з 01.09.1982 по 04.05.1985 та періоду проходження військової служби з 04.05.1985 по 21.05.1987 суд зазначає таке.

В період з 01.09.1982 по 10.07.1985 позивач навчався у Середньому професійно-технічному училище №20 м.Костянтинівки та здобув професію «слюсар-сантехник, газозварник», що підтверджується копією диплому НОМЕР_4 від 10.07.1985, довідкою ДНЗ «Костянтинівське вище професійне училище» від 28.09.2021 №42.

В період з 04.05.1985 по 21.05.1987 позивач проходив строкову військову службу в Радянській Армії, що підтверджено військовим квитком НОМЕР_5 та записами у трудовій книжці НОМЕР_3 .

У період з 31.07.1987 по 04.09.1987 працював «електрозварником ручної зварки», тобто, за професією, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. Вказаний період зараховано до пільгового стажу, що підтверджується розрахунком стажу.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктами «в» та «д» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами частини третьої пункту 109 розділу VIII наведеної вище постанови Ради міністрів СРСР передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала цьому періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (абзац другий пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Також період військової служби зараховується до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Судом встановлено, що до призову на строкову військову службу (період військової служби 04.05.1985 21.05.1987) позивач навчався у Середньому ПТУ №20 м.Костянтинівки та здобув професію «слюсар-сантехник (4 розряд), газозварник (3 розряд)» (період навчання 01.09.1982 10.07.1985), а після демобілізації зарахований на роботу «електрозварником ручної зварки (3 розряд)» (період роботи 31.07.1987 04.09.1987) тобто, працював за професією, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Враховуючи те, що під час навчання позивач був призваний на військову службу, при цьому після демобілізації, у період що не перевищує трьох місяців, зарахований на роботу, за професією, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання з 01.09.1982 по 03.05.1985 та періоду проходження військової служби з 04.05.1985 по 21.05.1987 до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо обчислення страхового стажу в період роботи в районі Крайньої Півночі з 26.09.1987 по 12.10.1988 суд зазначає таке.

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 наявні записи:

№4 26.09.1987 про прийняття в РСУ треста ННГС газоелектрозварювальником в Ремонтно-будівельному управління треста Ноябрськнафтогазбуд Район Крайньої Півночі;

№5 28.10.1987 про укладання трудового договору строком на три роки з 26.09.1987 по 26.09.1990;

№6 12.10.1988 про звільнення.

З розрахунку стажу вбачається, що період роботи з 18.10.1988 по 18.08.1989 зараховано до страхового стажу як роботу в районі Крайньої Півночі (позначка «КП зі строков.договором»), страховий стаж у період роботи з 26.09.1987 по 12.10.1988 не зараховано у пільговому обчисленні.

А ні спірне рішення, а ні відзив відповідача не містить обґрунтування такої відмови у зарахуванні.

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Верховний Суд у справах №302/662/17-а, №263/13671/16-а, №352/1612/15а (2а/352/70/15), №348/2208/16-а, №265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року №1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

З аналізу наведеного вбачається, що пільгове обчислення страхового стажу особам, які прибули в райони Крайньої Півночі за власним бажанням, відбувається за умови укладання ними строкового договору про роботу в цих районах.

Враховуючи те, що у трудовій книжці серії НОМЕР_3 наявний запис про укладання позивачем трудового договору строком на три роки з 26.09.1987 по 26.09.1990 під час роботи в районах Крайньої Півночі, суд дійшов висновку про наявність підстав для пільгового обчислення страхового стажу за період 26.09.1987 по 12.10.1988. Отже, неврахування у пільговому обчисленні страхового стажу в період роботи в районах Крайньої Півночі з 26.09.1987 по 26.09.1990, а саме один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи, є протиправним.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 26.01.2024 №62 про відмову в призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, протиправно не зарахувало до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи 26.09.1987 12.10.1988, 18.10.1988 18.08.1989, період навчання 01.09.1982 - 04.05.1985, період проходження військової служби 04.05.1985 - 21.05.1987, а страховий стаж в період роботи в районах Крайньої Півночі з 26.09.1987 по 26.09.1990 протиправно не обраховано у пільговому обчисленні, а саме один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, у зв`язку з чим вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою повного захисту прав позивача позов належить задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 20.01.2024 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону№ 1788-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.09.1987 по 12.10.1988, з 18.10.1988 по 18.08.1989, періоду навчання з 01.09.1982 по 04.05.1985, періоду проходження військової служби з 04.05.1985 по 21.05.1987, а також із зарахуванням періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 26.09.1987 по 26.09.1990 із розрахунку 1 рік роботи за 1 рік та 6 місяців страхового стажу.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.01.2024 №62 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 21108013, 40009, м.Суми, вул.Пушкіна, 1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 20.01.2024 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.09.1987 по 12.10.1988, з 18.10.1988 по 18.08.1989, періоду навчання з 01.09.1982 по 04.05.1985, періоду проходження військової служби з 04.05.1985 по 21.05.1987, а також із зарахуванням періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 26.09.1987 по 26.09.1990 із розрахунку 1 рік роботи за 1 рік та 6 місяців страхового стажу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 21108013, 40009, м.Суми, вул.Пушкіна, 1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кошкош