Справа № 520/3251/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 р. № 520/3251/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суми недоотриманої пенсії в розмірі 234840 грн. 73 коп. (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сорок гривень сімдесят три копійки), яка належала ОСОБА_2 , що була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21, але не була ним одержана за життя

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму недоотриманої пенсії в розмірі 234840 грн. 73 коп. (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сорок гривень сімдесят три копійки), яка належала ОСОБА_2 , що була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21, але не була ним одержана за життя;

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 234840 грн. 73 коп., яка належала ОСОБА_2 , що була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21, але не була ним одержана за життя є протиправною та такою, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 25.03.2024 року та 26.03.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21 про перерахунок пенсії ОСОБА_2 , було інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень, останній за життя не отримував.

Відповідно розрахунків на доплату за пенсійною справою № ФХ 103408 від 16 січня 2024 року загальна сума заборгованості складає 234840 грн. 73 коп. (45869 грн. 52 коп. + 188971 грн. 21 коп.).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , 25.01.2023 призначено пенсію у разі втрати годувальника за померлого військовослужбовця чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 30% грошового забезпечення чоловіка.

Уповноваженою представницею позивачки 06.01.2022 подано до пенсійного органу адвокатський запит, в якому в п. 1 фактично в інтересах позивачки викладено заяву про виплату недоотриманої за життя її чоловіка пенсії, що нарахована на виконання рішення суду, але невиплачена на час смерті останнього, однак доказів надання відповіді на вказаний запит матеріали справи не містять.

Позивачка, вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі по тексту - Закон № 2262-XII).

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника (ч. 3 ст. 1 Закону № 2262-XII).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Порядок №3- 1), який станом на день виникнення спірних правовідносин діє в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1.

Пунктом 3 Розділу І Порядку №3-1 передбачено, зокрема, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Пунктом 9 Розділу ІІ Порядку №3-1 визначено, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Як вбачається із заяви уповноваженої представниці позивачки від 06.01.2022, поданої до відповідача в межах 6 місяців з моменту смерті померлого годувальника, за змістом вона є заявою про виплату недоотриманої за життя чоловіка позивачки пенсії, що нарахована на виконання рішень суду, але не виплачена на час смерті останнього.

Суд зазначає, що положення пункту 3 Розділу І Порядку №3-1 не визначають обов`язковості особистого подання заяви та не забороняє заявнику діяти через представника.

Як вбачається зі змісту заяви представниці позивачки від 06.01.2022, вказана заява містить відповідні дані, необхідну інформацію, яка дає змогу оцінити намір заявниці та які достатні для розгляду її по суті та прийняття рішення в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виплати недоотриманої пенсії.

Отже, неподання позивачкою заяви встановленого зразку не спростовує обов`язку пенсійного органу прийняти рішення за результатами розгляду відповідної заяви.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 11.05.2022 по справі № 520/4803/19, зазначивши, що «посилаючись на недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, суди попередніх інстанцій припустилися формалізму, наслідком якого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій)».

До вказаного адвокатського запиту було додано копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про шлюб; копію паспорта, РНОКПП заявниці, а також копію довідки з реквізитами рахунку.

З огляду на зазначене, усі документи, що підтверджують належність позивачки до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу, були в розпорядженні відповідача з 06.01.2022.

Відтак, суд вважає що позивачкою було дотримано умов звернення до відповідача з приводу виплати сум пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові - чоловіку позивачки ОСОБА_2 і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Відповідно до ст. 61 Закону № 2262 такі суми не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, у випадку якщо така особа звернулася за ними протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

Позивачкою та її представницею дотримано строк звернення за отриманням вказаних сум.

Проте, ст. 61 Закону № 2262, встановлюючи вказане право на отримання сум недоотриманої пенсії, не визначає в якості підстави для їх отримання заміну сторони в судовому процесі та зміни в реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування їх виконання.

Відтак, доводи відмови у виплаті спірних сум пенсії, не отриманих за життя чоловіком позивачки ОСОБА_2 , не ґрунтуються на нормах законодавства, зокрема, суперечать приписам Закону № 2262, з огляду на що права позивачки є порушеними.

Судом встановлено, що сума недоотриманої пенсії відповідно до розрахунків на доплату до пенсії складає разом 234840,73 грн, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 234840 грн. 73 коп. (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сорок гривень сімдесят три копійки), яка належала ОСОБА_2 , що була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21, але не була ним одержана за життя.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії в розмірі 234840 грн. 73 коп. (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сорок гривень сімдесят три копійки), яка належала ОСОБА_2 , що була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 по справі 520/4145/20 та від 14.07.2021 по справі 520/10097/21, але не була ним одержана за життя.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.