Справа № 157/443/24
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/443/24
Провадження №2-а/157/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить поновити строк на звернення до суду та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 13 від 11 січня 2024 року і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, а також стягнути на його користь судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що вищевказаною постановою відповідачем на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає дану постанову незаконною з наступних підстав. Оскаржувана постанова мотивована тим, що він зобов`язаний був по повістці від 08 серпня 2023 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак на визначену дату не прибув. У постанові відсутнє посилання на докази, якими доведена його вина. Також не зрозуміло, які посадові особи виявили адміністративне правопорушення 11 січня 2024 року, які наявні докази вручення йому повістки та на яку саме дату його було викликано до РТКЦ. Враховуючи, що згідно з постановою РТЦК повістка була вручена 08 серпня 2023 року, то і викликали його, мабуть, не на 11 січня 2024 року, а на якийсь день в серпні 2023 року, у зв`язку з чим вважає, що сплинув строк для притягнення його до відповідальності, хоча постанову оскаржує з підстав невручення йому повістки РТЦК. Будь-якого повідомлення про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 ні він, ні члени його сім`ї не отримували. Представники районного територіального центру комплектування та органу місцевого самоврядування для вручення повістки за місцем його проживання не з`являлись, протокол в його присутності не складався. Протокол про адміністративне правопорушення, який складається за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо і був складений, то це відбулось без його участі. Будь-яких викликів на розгляд справи він не отримував. Оскаржувана постанова виносилась відповідачем також з порушенням вимог КпАП України, оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбулося, будь-якого повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримав та не міг заявляти клопотання, скористатись правовою допомогою. З огляду на кількість та характер допущених відповідачем процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною. Крім того, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у ній, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. З самої постанови вбачається, що вона складена у формі бланку і в неї вписуються лише прізвище правопорушника та дата винесення такої постанови, що, на його думку, суперечить принципу верховенства права, у постанові заздалегідь встановлені підстави притягнення особи до відповідальності. Посилання на жоден з доказів, передбачених статтею 251 КпАП України, в оскаржуваній постанові не вказано. Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 йому ніхто не надсилав, про що свідчить відмітка у постанові, а її копію він отримав 8 березня 2024 року у Камінь-Каширському відділі ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), куди він з`явився на виклик державного виконавця, та на усне прохання йому було надано копію виконавчого провадження та копію оскаржуваної постанови. Вважає, що обов`язок по доведенню вручення йому постанови за справою про адміністративне правопорушення №13 від 11 січня 2024 року до відкриття виконавчого провадження покладений на відповідача.

Ухвалою судді від 15 березня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з позовом, поновлено такий строк, позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, як вбачається із змісту позовної заяви він просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 11 січня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № 13 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень.

Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у отриманій 8 серпня 2023 року повістці, що було виявлено 11 січня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме санкцією цієї частини статті передбачено накладення стягнення у виді штрафу на громадян у розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто від 1700 грн до 3400 грн)) і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КпАП України накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень, що не відповідає санкції зазначеної частини статті КпАП України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частинами 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 як суб`єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються, повідомлявся про час дату, та місце розгляду справи і йому надсилалася копія позовної заяви з доданими до неї документами, копія ухвали про відкриття провадження, що підтверджується підписом посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 у Книзі розносної кореспонденції суду про отримання зазначених документів 18.03.2024, запис № 823. Однак, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомив причин неможливості їх подання.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Окрім того, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 гривень належить скасувати, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення № 13 від 11 січня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210-1 КпАП України адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення - 5 квітня 2024 року.

Головуючий:О. В. Антонюк