Справа № 400/12021/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 р. № 400/12021/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. за участю секретаря судового засідання Куц О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "АКСУ АГРО ЛТД", вул. Лягіна, 4/9, пр.402,м. Миколаїв,54001,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,54001,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2023 року № 04,

За участю:

представника позивача: Аврамова В.П.;

представника відповідача: Радчича О.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АКСУ АГРО ЛТД» (далі позивач або ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач або ГУ ДПС у Миколаївській області області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «В1» № 04 від 06.09.2023, яким ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника банку у розмірі 1 513 207 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 378 301,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що викладені в акті перевірки висновки податкової не враховують відомості щодо господарської діяльності платника податків та докази реальності господарських операцій у травні 2023 року, та ґрунтуються не на даних бухгалтерського обліку та первинних документах позивача, а на припущеннях посадових (службових) осіб ГУ ДПС у Миколаївській області. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправними та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 02.10.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідачем було проведено документальну перевірку позивача, під час перевірки було встановлено порушення позивачем податкового законодавства, позивачем до перевірки не надало жодного документу, який би підтверджував факт придбання, транспортування та зберігання пшениці 3 класу врожаю 2019 року у ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА», яка у подальшому була експортована згідно Договору купівлі-продажу зерна від 27.08.2019 №AKSF-007, що укладений з Фірмою «НАЙ УН САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ А.ВС.», Туреччина. Зазначене і стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Відтак, оскаржуване рішення є правомірними.

Ухвалами від 05.10.2023, від 27.10.2023 суд постановив проводити засідання в режимі відеоконференції з участю представника позивача у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Суд 20.12.2023 постановив ухвалу, якою продовжив строк підготовчого провадження у справі.

Ухвалою від 19.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні та прийнято скорочене рішення від 04.04.2024 про задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

У період з 03.08.2023 по 09.08.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2023 року.

За результатами перевірки складено акт №7054/14-29-07-04/42439488 від 16.08.2023 р., в якому податкова дійшла висновків про порушення позивачем:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено суму з податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за травень 2023 на суму 1513 207 грн.

На підстав висновків акту відповідачем 06.09.2023 винесено податкове повідомлення рішення № 04, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 1 513 207 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 378 301,75 грн.

Позивач вважаючи вищезазначені рішення податкової протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Відповідно до абз. а п.198.1,п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п.200.1,абз б, в п.200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства та відповідно підставою для прийняття спірного рішення стало не підтвердження позивачем факту придбання, транспортування та зберігання пшениці 3 класу врожаю 2019 року у ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА», яка у подальшому була експортована згідно Договору купівлі-продажу зерна від 27.08.2019 №AKSF-007, що укладений з Фірмою «НАЙ УН САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ А.ВС.», Туреччина.

Так, між позивачем (покупець) та ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» (постачальник) укладено договір Договір поставки №001 08/19 від 02.08.2019, за умовами п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених ним Договором. Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця Товар сільськогосподарського виробництва, найменування кількість, загальний обсяг партії якого визначені в Додатковій угоді № 1, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

08.08.019 до вказаного вище Договору між сторонами укладено Додаткову угоду №1, якою узгоджено найменування товару - українська продовольча пшениця 3 класу, загальний об`єм Товару, що поставляється за цією угодою 91)0 ТОН (+/- 20%), ціну - 5450 грн. за тону, умови поставки - насипом на умовах DAP (у редакції Інкотермс 2010) за адресою: ТОВ «ЛІСКИ» м. Одеса, станція Уставо, вул. Залізничників, 14, та інше.

02.09.2019 до вказаного вище Договору між сторонами укладено Додаткову угоду №2, якою узгоджено найменування Іовару - українська продовольча пшениця 3 класу, загальний об`єм Товару, що поставляється за цією угодою 1000 тон (+/- 10%), ціну - 5300 грн. за тону, умови поставки - насипом на умовах DAP (у редакції Інкотермс 2010) за адресою: ТОВ «ЛІСКИ» м. Одеса, станція Усатово. вул. Залізничників 14 (місце поставки) та інше.

На виконання зазначеного договору та додаткових угод ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» поставило позивачу товар (українську продовольчу пшеницю 3 класу в загальній кількості 1 617,14 метричних тонн).

Так, реальність вищезазначеної господарської операції між позивачем та його контрагентом підтверджується видатковими накладними, реєстрами прийнятого вантажу, платіжними дорученнями.

Крім того, 18.03.2020 року між ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД» (надалі - Покупець) та 'ГОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» (надалі - Продавець) укладено Договір №18/03 купівлі-продажу транспортного засобу від 18.03.2020 р.. за умовами п, 1.1. якого в порядку та на умовах, передбачених цим Договором Продавець передає у власність Покупця транспортний засіб (надалі - Автомобіль), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Автомобіль.

Пунктом 2.1. Договору №18/03 купівлі-продажу транспортного засобу від 18.03.2020 р Сторонами узгоджено, що вартість Автомобіля визначається домовленістю сторін та склала* суму у національній валюті України у розмірі 514 132,00 грн. у тому числі ПДВ

Згідно видаткової накладної №1 від 18.03.2020 р. за Договором №18/03 купівлі-продажу транспортного засобу від 18.03.2020 р. ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» було передано ТOB «АКСУ АГРО ЛТД» автомобіль Nissan QASHQAI VIN: НОМЕР_1 .

Факт оплати вартості автомобіля Nissan QASHQAI за Договором №18/03 купівлі-продажу транспортного засобу від 18.03.2020 р. у сумі 514 132,00 грн. підтверджується і платіжним дорученням № 512 від 19.03.2020 р.

У зв`язку із сплатою ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД» на поточний рахунок ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» грошових коштів та постачанням товару за Договором поставки № 001/08/19 від 02.08.2019 та за Договором №18/03 купівлі-продажу транспортного засобу на виконання п. 201 ст 201 ПК України ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» було сформовано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні у кількості 18 шт.

Відповідно до вимог п.198.6 ст.198 ПК України позивач, який є одержувачем товарів/послуг, нараховує суми податку, що відносяться до податкового кредиту, на підставі податкових накладних, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних, що не заперечується відповідачем.

В постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №400/1335/19 суд вказав: «Зміни до п.201.10 ст.200 ПК України свідчать про те, що законодавець безальтернативно визначив, що сам факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції і з цією метою контролюючий орган наділений повноваженнями зупинення реєстрації податкових накладних платника податку, господарські операції якого викликають сумнів в їх реальності».

Таким чином, висновки відповідача по операціям з придбання товарів у контрагентів-постачальників, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено є безпідставним та необґрунтованим.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних, як підставу для визнання угоди нереальною, оскільки ТТН є доказом факту перевезення (переміщення) товару, а натомість факт передання товару та набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною, які наявні в матеріалах справи.

Аналогічна правова позиція підтверджена постановами Верховного Суду від 15.07.2023 № 826/3616/18, від 25 листопада 2022 року № 200/4458/20-а, від 13.07.2022 № 520/223/20.

Також судом взято до уваги, що транспортування продовольчої пшениці за адресою ТОВ «ЛІСКИ» м. Одеса, станція Усатово, вул. Залізничників 14, відбулось в рамках договірних відносин між ТОВ «ПРИВАТМАШСТРОЙ» та контрагентом позивача ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА», яке в подальшому продало позивачу за вказаною адресою. При цьому, реальність зазначеної господарської операції була предметом дослідження під час розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом, яким винесено рішення 01.09.2020 у справі № 400/4950/20 (набрало законної сили 27.01.2021) і відповідно яким встановлено факт реальності господарської операції щодо постачання пшениці ТОВ «ПРИВАТМАШСТРОЙ» до ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» на адресу м. Одеса, станція Усатово, вул. Залізничників 14. А відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, судом враховано, що за умовами договору поставки №001/08/19 укладеного між ТОВ «АКСУ АГРО ЛІД» та ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» поставка здійснюється на умовах DAP (у редакції Інкотермс 2010). тобто на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати і ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Подальше перевезення пшениці до пунктів формування експортного вантажу (порт Одеса) здійснено експедиторами, з якими позивач має договірні відносини, а саме ТОВ «ГОЛ» на підставі Договору №0258-Т/18 від 13.12.2018 р. про надання транспортно - експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортних вантажів та ТОВ «АРКАС ЛОГІСТІК УКРАЇНА» згідно Договору №0201/20 на надання послуг від 01.01.2020, які (експедитори) перевантажили пшеницю у контейнери зі складу Одеського відділення філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» АО «Українська залізниця» де зберігався даний товар. Зазначене підтверджується листом та ТОВ «АРКАС ЛОГІСТІК УКРАЇНА» з доданими до нього документами.

Таким чином, посилання відповідача про неможливість встановлення факту поставки товару (пшениці) через відсутність ТТН та не підтвердження факту зберігання не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а тому є безпідставним.

Щодо відсутності сертифікатів якості, паспортів відповідності тощо, то суд зазначає, що зазначені документи не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерській та податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію. Тому, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікату якості, паспортів відповідності тощо не є доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Не знайшло своє підтвердження і посилання відповідача про відсутність відповідальної особи на отримання ТМЦ, оскільки первинні документи підписані директором ТОВ «АКСУ АГРО ЛТД».

Також, суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція підтверджена постанова Верховного Суду від 19.03.2021 р. у справі № N 460/143/19.

Отже, на підтвердження реальності угод, укладених позивачем та його контрагентом надав належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Товар, який придбавав позивач в подальшому використаний в своїй господарській діяльності, а саме був реалізований на експорт, тому під час розгляду справи доводи відповідача про нереальність господарської операції позивача з його контрагентом спростовані, що в свою чергу свідчить про відсутність порушень з боку позивача податкового законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позов задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 26 840 грн, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо заявленого позивачем відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 80 000 грн, то під час судових дебатів представником позивача заявлено клопотання про намір надати докази на їх підтвердження у строк встановлений КАС України. Відтак, на час винесення рішення судом не здійснюється розподіл судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АКСУ АГРО ЛТД" (вул. Лягіна, 4/9, пр.402,м. Миколаїв,548) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "В1" № 04 від 06.09.203 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю "АКСУ АГРО ЛТД" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану за рахунок платника у банку у розмірі 1 513 207 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 378 301,75 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АКСУ АГРО ЛТД" (вул. Лягіна, 4/9, пр.402,м. Миколаїв,548) удовий збір в розмірі 26 840 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 09.04.2024.

Суддя І. А. Устинов