Справа № 280/2313/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 квітня 2024 року о/об 10 год. 55 хв.Справа № 280/2313/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Героїв 93-ї Бригади, буд.16-А, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69114; )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі відповідач, Запорізький ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області ПМУ МЮ (м.Одеса)), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення виконавчого збору від 24.01.2024 ВП №50747226.

У позовній заяві (уточненій) зазначено наступне: «… ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 26.08.2009 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за наслідками розгляду позовної заяви АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 у справі №2-2618/2009 було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 08.09.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №914-Ф від 19.10.2007 у розмірі 2306436,32 грн, а також держмита у розмірі 1700 грн та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 05.11.2009 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя було видано виконавчий лист №2-2618/2009. З відповіді Відповідача від 20.10.2023 року №45758/5 на адвокатський запит стало відомо, що у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження ВП №20722544 (дата відкриття виконавчого провадження 10.08.2010р.) з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа. З тієї ж відповіді стало відомо, що 28.12.2011 року вказаний лист було повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на той час). Разом з тим у відповіді зазначалося про неможливість надати матеріали виконавчого провадження у зв`язку з їх знищенням за спливом строків зберігання. Станом на 18.10.2023 року щодо ОСОБА_1 у відділі були відсутні відкриті виконавчі провадження. З відповіді на адвокатський запит від 20.02.2024 року стало відомо наступна додаткова інформація. На виконання виконавчого листа виданого 26.08.2009 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у справі №2-2618/2009 було відкрито низка виконавчих проваджень. Вперше на виконання вказаного виконавчого документа було відкрито виконавче провадження ВП №16865026. Матеріали даного виконавчого провадження знищені. В межах даного виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 01.02.2010 року. Далі, на виконання того ж самого виконавчого листа у службі відкривалися ВП 20722544. ВП 30685215, ВП 38274022, ВП 50747226. Чи були в межах вказаних виконавчих проваджень винесені постанови про стягнення виконавчого збору невідомо. Чи були виокремлені постанова від 01.02.2010 року та / або інші постанови про стягнення виконавчого збору в окремі провадження невідомо. При цьому з відповіді слідує, що за весь цей час стягнута сума коштів склала 0.00 грн., так само які і виконавчий збір не стягнуто у повному обсязі. 09.11.2020 року відбулося повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №50747226 на підставі п.3. ч.1 ст.37 Закону 1404-VІІІ (стягувач відмовився залишити за собою маймо боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення). 02.12.2020 року приватним виконавцем Безмагоричних М.А. було відкрито виконавче провадження ВП №63783120 на виконання того ж самого виконавчого документа. 02.12.2020 року ним було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 16.11.2023 року між боржником та сгягувачем було укладено мирову угоду в процесі виконання, яка була подана спільною заявою приватному виконавцю для передачі до суду, який видав виконавчий документ. 07.12.2023 року по цивільній справі №2-2618/2009 в процесі виконання ВП №63783120 Ленінським районним судом було затверджено мирову угоду, укладену 16.11.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк». 09.01.2024 року приватним виконавцем Безмагаричних М.А. було закінчено ВП №63783120 на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону 1404-VIII (затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення). 19.01.2024 року заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліной А.Р. було відкрито виконавче провадження ВП №73913112 на виконання постанови №16865026 виданої 01.02.2010 року відділом державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 на користь Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (код ЄДРІІОУ 35036905) виконавчого збору в розмірі 230816,63 грн. При цьому виконавче провадження було відкрито на підставі постанови №16865026 виданої 01.02.2010 року в якій не було підписів особи яка її склала та керівника, не було печатки, фактично сама постанова припинила своє існування, адже станом на 18.10.2023 року матеріали виконавчих проваджень були знищені (в подальшому вказане було зазначено у відповіді виконавчої служби від 20.02.2024 року). 23.01.2024 року постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №73913112 на виконання постанови №16865026 виданої 01.02.2010 року була скасована начальником відділу. Того ж дня, 24.01.2024 року в порядку контролю за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні рішення суду начальником відділу було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.11.2020 року по ВП №50747226 на підставі п.3. ч.1 ст.37 Закону 1404-VIII (стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення). Вже у відновленому виконавчому провадженні ВП №50747226 заступником начальника відділу було винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору. В той самий день 24.01.2024 року виконавче провадження ВП №50747226 було закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону 1404-VІІІ (затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення), а постанова про стягнення виконавчого збору була виділена в окреме виконавче провадження ВП №73969499. При цьому мирова угода між сторонами була укладена в процесі виконання виконавчого провадження ВП №63783120, яке перебувало на виконанні у приватного виконавця Безмагаричних М.А. на виконання того ж самого виконавчого листа. Тобто, сенсом відновлення та в той самий день закриття 24.01.2024 року ВП №50747226 Запорізьким відділом державної виконавчої служби було штучне створення умов для виділення постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної 24.01.2024 року в окреме провадження. При цьому, мирова угода або ухвала про її затвердження не надходила до відділу, відділ не був учасником процесу її узгодження, стягувач та боржник не зверталися до відділу з будь-якими заявами відносно мирової угоди. ПІДСТАВИ ПОЗОВУ. Ціла низка виконавчих дій вище зазначених є протиправними. Проте предметом оскарження є виключно постанова про стягнення виконавчого збору, яка винесена заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліной А.Р. після відновлення ВП №50747226. В перший раз вищезазначений виконавчий лист був пред`явлений в 2010 році ВП №16865026. В межах ВП №.02.2010 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, яка не зберіглася та яка знищена на підставі якої окреме виконавче провадження не відкривалося. … Велика Палата Верховного Суду (далі - ВП ВС) при розгляді справи №2540/3203/18 дійшла висновку, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення суду, та фактичне стягнення суми боргу. При цьому суд виходив з аналізу редакції правової норми, якою передбачалося стягнення виконавчого збору. А саме різним в разі періоди було 10% від фактично стягнутої суми та 10% від суми до стягнення за виконавчим документом. При цьому суд зауважив, що у відповідності до принципу передбаченому ст.58 Конституції України Закон не може мати зворотну дію у часі окрім пом`якшення або скасування відповідальності. Тобто, визначальним є час винесення постанови про стягнення виконавчого збору та редакція Закону, яким передбачено стягнення виконавчого збору (стаття 46 Закону 606-ХІV (станом на 01.02.2010 року), стаття 27 сучасного Закону 1404-VІІІ). Про вказаний підхід свідчать правові позиції Верховного Суду у справах №420/4279/19, №420/769/19, №1340/5053/18, №400/878/20, 640/20994/21 в яких аналізуючи вищевказані законодавчі зміни, Суд зазначив, що положення статті 27 Закону №1404-VІІІ в редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, зменшували відповідальність позивача, як боржника, у порівнянні з нормами статті 27 Закону №1404-VІІІ в редакції, яка була чинна після 28 серпня 2018 року, оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню. Станом на 01.02.2010 рік відповідальність у вигляді виконавчого збору передбачалася у розмірі 10% від фактично стягнутої суми. Крім цього, Верховним судом сформована правова позиція про те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження (постанова від 28 квітня 2020 року (справа №520/9144/18), від 17 вересня 2020 року (справа №640/16620/19), від 26 червня 2020 року (справа №360/3324/19), постанова від 16.02.2023 року (справа №160/1389/22). Також Верховним судом в постанові від 13.04.2023 року у справі №160/695/22 зроблено правовий висновок про те, що у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується. Відносно відсутності доказів стягнення основної винагороди приватного виконавця слід зазначити, що по-перше це не питання державної виконавчої служби, а по-друге у взаємовідносинах з приватним виконавцем стягувач, боржник та сам приватний виконавець виходили з судової практики про те, що відсутні підстави для стягнення основної винагороди у Приватного виконавця також були з огляду на позиції Верховного суду, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема від 28.07.2023 року у справі №640/28577/21, 03.03.2020 у справі №260/801/19, від 10.09.2020 у справі №120/1417/20-а, від 28.10.2020 у справі №640/13697/19 в яких йдеться про те, шо основна винагорода не є тотожною виконавчому збору та стягується в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми». Висновки. Редакція Закону «Про виконавче провадження» часом на перше відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом передбачало єдиний раз винесення постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від фактично стягнутої суми. Фактично стягнуто не біло нічого, отже виконавчий збір також стягненню не підлягає. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору після того, як на підставі виконавчого документа було затверджено мирову угоду, а актуальне виконавче провадження з виконання того ж самого виконавчого листа вже було завершено жодним чином не пов`язане з метою виконання цього рішення суду. Один й той самий виконавчий документ був пред`явлений на виконання після державної виконавчої служби приватному виконавцеві, який виніс постанову про стягнення основної винагороди, проте фактично також нічого не стягнув з боржника, а отже відповідно не стягував її фактично. …».

Позивач, представник позивача підтримали позовну заяву.

Відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвалою судді від 01.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09.04.2024.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

В ухвалі Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2023 у справі №2-2618/09 (провадження №6/334/720/23) зазначено: «… Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., за участю секретаря Жураківської В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричного Микити Андрійовича про затвердження мирової угоди у виконавчому провадженні, установив На виконанні у приватного виконавця Безмагоричного М.А. перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2009 року у справі №2-2618/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» суми боргу. 20.11.2023 року між сторонами виконавчого провадження укладено мирову угоду, яку вони разом із спільною заявою передали приватному виконавцю. Представники сторін та приватний виконавець у судове засідання не з`явились, подали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності, на затверджені угоди наполягають. … Керуючись статями 5, 13, 49, 207, 256, 259, 260, 434 ЦПК України, суд ухвалив Затвердити мирову угоду від 16.11.2023 року, укладену між стягувачем акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №63783120 від 02.12.2020 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 05.11.2009 року у справі №2-2618/2009, згідно якої: «акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Госпітальна, 12г, ідентифікаційний код 00032129 (далі Стягувач), в особі заступника голови правління, відповідального за роботу з NPL, ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності, посвідченої 29 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим №1881, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий Заводським відділом у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області 21.10.2021, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (далі - Боржник), далі разом іменовані як Сторони, а окремо Сторона, що є сторонами відкритого 02.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. виконавчого провадження №63783120 (далі Виконавче провадження) з примусового виконання виконавчого листа №2-2618/2009, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №2-2618/2009 від 26.08.2009, що набрало законної сили 08.09.2009 та передбачає стягнення з ОСОБА_1 на користь філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №914-Ф від 19.10.2007 у розмірі 2306436,32 грн, а також держмита у розмірі 1700 грн та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення (далі Виконавчий документ), домовились про (1) укладення цієї Мирової угоди в процесі виконання Виконавчого документа (далі Мирова угода) та (2) закінчення Виконавчого провадження на зазначених нижче умовах: …».

09.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №63783120 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2618, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, через наявність ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2023 у справі №2-2618/09 (провадження №6/334/720/23).

24.01.2024 заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліною А.Р. винесено Постанову про стягнення виконавчого збору ВП №50747226 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2618, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

Також, 24.01.2024 заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліною А.Р. винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №50747226 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2618, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

При цьому, у Постанові про закінчення виконавчого провадження ВП №50747226 від 24.01.2024 зазначено: «… Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-2618/09 від 07.12.2023, затверджено мирову угоду від 16.112023, укладену між стягувачем - АТ "Державний ощадний банк України" в особі представника за довіреністю Мілютіна Арсена Євгеновича та боржником ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №63783120 від 02.12.2020 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя 05.11.2009 року у справі №2-2618/2009. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020, ВП №63783120, з примусового виконання виконавчого листа №2-2618/09, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, перебувало на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагаричних Микити Андрійовича. 09.01.2024 приватним виконавцем Бсзмагарнчних М.А. у рамках ВП №63783120 керуючись п.2 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. ….».

Судом досліджено й інші документи наявні у даній справі, у тому числі в електронній формі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

У ст.27 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження» зазначено: «1.Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 2.Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. … 4.Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). … Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. 5.Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами. 6.У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. 7.У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. 8.Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає. 9.Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". …».

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

За матеріалами справи, при примусовому виконанні органами державної виконавчої служби (державними виконавцями) виконавчого листа №2-2618, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, сума стягнутих з боржника ОСОБА_1 грошових коштів становить 00 грн. 00 коп.

Протилежного відповідачем не доведено.

На момент передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не був стягнутий (у тому числі у частині).

Звідси, відповідно до ч.8 ст.27 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчий збір не може бути стягнутий з боржника ОСОБА_1 .

Як свідчать матеріали справи, 09.01.2024 саме приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження» винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №63783120 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-2618, виданого 05.11.2009 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, через наявність ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2023 у справі №2-2618/09 (провадження №6/334/720/23).

При цьому, за п.5 ч.5 ст.27 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Оскаржувана Постанова про стягнення виконавчого збору ВП №50747226 від 24.01.2024 не винесена державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, чим порушено приписи ч.4 ст.27 Закону України від 02.06.2016 за №1404-VIII «Про виконавче провадження».

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанова про стягнення виконавчого збору ВП №50747226 від 24.01.2024 прийнята відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача підлягає задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки відповідачем у справі був Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), то з нього мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2308 грн. 17 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Героїв 93-ї Бригади, буд.16-А, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69114; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення виконавчого збору ВП №50747226 від 24.01.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2308 грн. 17 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 09.04.2024.

Суддя О.О. Прасов