Справа № 320/7769/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7769/23 Головуючий у І інстанції - Дудін С.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора від 21.11.2022 № 2 про неуспішне проходження атестації Позивачем;

- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу Генерального прокурора від 12.12.2022 № 2256ц про звільнення Позивача з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України;

- поновити Позивача на посаді Прокурора відділу Офісу Генерального прокурора, яка рівнозначна посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 13 грудня 2022 року по день ухвалення судового рішення, який розрахований відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/1160/20.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Офіс Генерального прокурора не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення останнім норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, Офіс Генерального прокурора вказує на те, що рішення у справі № 640/1160/20 про задоволення позову ОСОБА_1 та його виконання потягло за собою виникнення у Позивача нових трудових правовідносин з органами прокуратури, що призвело до необхідності виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ в частині проведення атестації Позивача уповноваженою кадровою комісією, а у подальшому - його звільнення наказом Генерального прокурора від 13.12.2022 № 2256ц на підставі рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора № 2 від 21.11.2022.

З огляду на викладене, Позивачем у даній адміністративній справі оскаржуються інші (нові) рішення суб`єктів владних повноважень, що виникли під час проходження ним публічної служби, що не позбавляє суд першої інстанції можливості об`єктивного розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у даній адміністративній справі, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував наявності зв`язку між судовими рішеннями за наслідками розгляду справи № 640/1160/20 і предметом цього спору, не конкретизував, в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи без попереднього вирішення справи № 640/1160/20.

Відзиву Позивача, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора на апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з ч. 2 ст. 312 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у даній адміністративній справі виходив з того, що у разі встановлення судом у справі № 640/1160/20 правомірності рішення Кадрової комісії про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 та наказу Генерального прокурора України № 2145ц від 21.12.2019 про звільнення Позивача з посади прокурора, фактично будуть нівельовані підстави для повторного проведення атестації останнього та винесення рішення Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора від 21.11.2022 № 2 про неуспішне проходження ним атестації та наказу Відповідача від 12.12.2022 № 2256ц про звільнення Позивача з посади прокурора, винесення яких зумовило звернення до суду з цим позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом спору у справі № 640/1160/20 є: визнання протиправним і скасування рішення Четвертої кадрової комісії № 19 від 19.12.2019 про неуспішне проходження Позивачем атестації; визнання протиправним і скасування наказу Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2145ц про звільнення Позивача з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури; поновлення Позивача на посаді Прокурора відділу Офісу Генерального прокурора, яка рівнозначна посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України; стягнення з Офісу Генерального прокурора на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2019 по день ухвалення судового рішення, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 4 від 19.12.2019 за № 19 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України № 2145ц від 21.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 24.12.2019.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами з 25.12.2019.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2019 по 06.10.2020 в сумі 279431,78 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищевказаного судового рішення, наказом Генерального прокурора від 15 квітня 2021 року № 359ц наказ Генерального прокурора від 21 грудня 2019 року № 2145ц про звільнення ОСОБА_1 з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України з 25 грудня 2019 року.

Постановою Верховного суду від 06 жовтня 2022 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року скасовано, а справу № 640/1160/20 направлено на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Як вже було зазначено раніше, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у даній адміністративній справі виходив з того, що у разі встановлення судом у справі № 640/1160/20 правомірності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 та наказу Генерального прокурора України № 2145ц від 21.12.2019 про звільнення Позивача з посади прокурора, фактично будуть нівельовані підстави для повторного проведення атестації останнього та винесення рішення Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора від 21.11.2022 № 2 про неуспішне проходження ним атестації та наказу Відповідача від 12.12.2022 № 2256ц про звільнення Позивача з посади прокурора, винесення яких зумовило звернення до суду з цим позовом.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що згідно з підпунктом 3 пункту 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX) положення щодо проходження атестації, передбаченої цим розділом, поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Відповідно до абз. 6, 7 п. 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 цього пункту, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Проходження атестації особами, зазначеними в підпункті 3 цього пункту, розпочинається з етапу, на якому було прийнято рішення про неуспішне її проходження.

З урахуванням викладеного, кадрова комісія Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури (далі - Комісія) прийшла до висновку, що ОСОБА_1 підлягає включенню до графіку та у визначений комісією час та місце Позивачем прийнято участь у співбесіді (третій етап атестації).

За результатами співбесіди, членами Комісії відповідно до пунктів 7, 13, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, пункту 6 розділу І, пункту 16 розділу IV Порядку № 221, прийнято рішення від 21.11.2022 № 2 про неуспішне проходження Позивачем атестації, на підставі якого наказом Генерального прокурора від 13.12.2022 № 2256ц Позивача звільнено з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України.

Вказані вище рішення Комісії та наказ Генерального прокурора є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ця підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі та рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

З огляду на викладене, враховуючи предмет спору у справі № 640/1160/20 та обставин, що стосуються підстав даного адміністративного позову, які підлягають доказуванню при вирішенні спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що питання про правомірність/протиправність рішення Комісії від 19.12.2019 № 19 та наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2145ц, які оскаржуються в рамках справи № 640/1160/20, не мають значення для вирішення даної адміністративної справи, у зв`язку з чим підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі 640/1160/20, відсутні.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/1160/20.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи Офісу Генерального прокурора, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що допущені порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в частині зупинення провадження у справі та направлення справи в цій частині для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року в частині зупинення провадження у справі - скасувати, а справу у вказаній частині направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Л.О. Костюк