Справа № 480/7285/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2024 р. Справа №480/7285/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки. При цьому чоловіки мають право на призначення дострокової пенсії за віком лише у разі вибору матері (тобто відмови від призначення пенсії на користь чоловіка) або у разі відсутності матері та виховання дітей (п`ятьох або більше або дитину з інвалідністю) батьком. У такому випадку батьку необхідно досягнути 55 років та мати не менше 20 років страхового стажу. Станом на 15.06.2023 (день звернення за призначенням пенсії) вік позивача становить 54 роки 11 місяців 10 днів, його страховий стаж становить 37 років 02 місяці 20 днів. Тобто на день звернення з заявою про призначення пенсії позивач не досяг віку 55 років, необхідного для призначення дострокової пенсії. Крім того, дружина позивача вже скористалася правом на дострокове призначення пенсії, а саме за її заявою їй призначена пенсія за вислугу років.
Таким чином, дружина позивача вже використала право на призначення їй пенсії (незалежно від виду) до досягнення пенсійного віку (тобто дострокове призначення пенсії), тому у позивача відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком як у батька дитини з інвалідністю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має третю групу інвалідності з дитинства (а.с.3-4,8,10).
Дружина позивача ОСОБА_3 набула право на пенсію за вислугу років, право на отримання пенсії з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не використала (а.с.6,7).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити пенсію позивачу як батьку дитини з інвалідністю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необґрунтованою з огляду на таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.
За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років;
Зі змісту цієї норми слідує, що матері надається право вибору особи, яка буде отримувати дострокову пенсію за віком: вона сама чи батько дітей або дитини з інвалідністю чи тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має інвалідність третьої групи з дитинства, що підтверджується витягом з протоколу ЛКК (висновком ЛКК № 2) КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Кролевецької міської ради, довідкою до акта огляду МСЕК від 26.07.2022 (а.с.9,10).
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Дружина позивача ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років, право на отримання пенсії з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не використала, фактично надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав чоловікові ОСОБА_1 , що узгоджується з приписами абз. 2 п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону.
Таким чином, дружина позивача, маючи право на різні види пенсії, обрала вид пенсії за вислугу років, а позивач з огляду на положення статті 115 Закону має суб`єктивне право як один із членів подружжя, що здійснювало виховання дитини з інвалідністю, на призначення дострокової пенсії за віком.
Враховуючи викладене, твердження відповідача про те, що дружина позивача вже використала право на призначення їй пенсії (незалежно від виду) до досягнення пенсійного віку (тобто дострокове призначення пенсії), й відсутність у зв`язку з цим у ОСОБА_4 права на призначення дострокової пенсії за віком як у батька дитини з інвалідністю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є безпідставним та не грунтується на законі. У свою чергу, допустимість реалізації права батька дитини з інвалідністю на призначення дострокової пенсії за віком не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю такого свого права.
Задовольняючи позовні вимоги в частині, су враховує, що на підставі ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
У спірних правовідносинах позивач звернувся за призначенням пенсії 15.06.2023, тобто до дня досягнення пенсійного віку (55 років позивачу виповнилося 05.07.2023). Отже право на призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач набув з 06.07.2023 дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а не з дня звернення з заявою про призначення такого виду пенсії.
У свою чергу, позивачем дотримано умову щодо наявності страхового стажу не менше 20 років (страховий стаж позивача складає 37 років 02 місяці 20 днів), що не заперечується відповідачем.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, не призначивши позивачу дострокову пенсію за віком за його заявою, не дотримався вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У свою чергу, що стосується вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплачувати надалі пенсію з часу виникнення права на неї, суд зазначає, що суд не вирішує вимоги на майбутнє. Суд вирішує спори щодо вже порушених прав, тому така вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 1073,60 грн в рахунок повернення судового збору (а.с.13).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 06 липня 2023 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах