Справа № 200/1609/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

про залучення третіх осіб

05 квітня 2024 року Справа №200/1609/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

19 березня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі відповідач 1, ТУ ДСА в Донецькій області), Державної судової адміністрації України (далі відповідач 2, ДСА України) надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 19 березня 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ТУ ДСА у Донецькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2023 року по 29 лютого 2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2 102 грн;

- зобов`язати ТУ ДСА у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за період з 01 по 31 грудня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн, за період з 01 січня по 29 лютого 2024 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн, з доплатою за вислугу років в розмірі 30%, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА у Донецькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 01 по 31 грудня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн, за період з 01 січня по 29 лютого 2024 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн, з доплатою за вислугу років в розмірі 30%;

- зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА у Донецькій області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 01 по 31 грудня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн, за період з 01 січня по 29 лютого 2024 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн, з доплатою за вислугу років в розмірі 30%.

22 березня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував докази у відповідача 1.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, який містив клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України.

В обґрунтування цього клопотання відповідач 1 зазначив таке.

Функціонування судової влади прямо залежить від наявності затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України на відповідний рік.

Ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України (далі БК України) визначено, що бюджетне законодавство складається, зокрема, з Конституції України, цього Кодексу, Бюджетної декларації, закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 1-1 ч. 5 ст. 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів організовує та забезпечує складання бюджетної пропозиції з урахуванням Бюджетної декларації, схваленої у попередньому бюджетному періоді, і подає її Міністерству фінансів України.

Згідно зі ст. 20 Закону України від 27 лютого 2014 року № 794-VІІ «Про Кабінет Міністрів України» (далі Закон № 794) розроблення та схвалення Бюджетної декларації, розроблення проектів законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечення виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подання до Верховної Ради України звіту про його виконання належить до основних повноважень Кабінету Міністрів України.

Ст. 32 БК України передбачено, що Кабінет Міністрів України розробляє Бюджетну декларацію та проект закону про Державний бюджет України; Міністерство фінансів України відповідає за складання Бюджетної декларації та проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування, що використовуються для розроблення Бюджетної декларації та проекту Державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 33 БК України Бюджетна декларація містить положення щодо розміру мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму та рівня його забезпечення.

Ст. 34 БК України передбачено, що інструкції з підготовки бюджетних пропозицій та орієнтовні граничні показники видатків державного бюджету.

У свою чергу, головні розпорядники коштів державного бюджету складають бюджетні пропозиції відповідно до вимог інструкцій та орієнтовних граничних показників видатків державного бюджету, доведених Міністерством фінансів України.

Під час формування бюджетного запиту головні розпорядники бюджетних коштів здійснюють обрахунки своїх потреб з суми, яку доведено Міністерством фінансів України до відома, і в якій вже закладено розмір прожиткового мінімуму на відповідний рік.

Розглядаючи по суті клопотання відповідача 1, суд виходить з такого.

Питання залучення третіх осіб до участі у справі врегульовані нормами ст. 49 КАС.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КАС треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 КАС у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Ч. 5 ст. 49 КАС передбачено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачами 1 і 2 виникли з приводу правомірності їх дій (бездіяльності) при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди.

Ч. 1 ст. 151 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402) установлено, що Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно з пп. 2 п. 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів) […].

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 10 БК України головні розпорядники бюджетних коштів визначають мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів з урахуванням вимог щодо формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів і одержувачів бюджетних коштів та даних такого реєстру.

Згідно з п. 2.1 розділу ІІ Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 року за № 130/22662, який регламентує організаційні взаємовідносини між органами Державної казначейської служби, розпорядниками бюджетних коштів, одержувачами бюджетних коштів, а також розподіл обов`язків та відповідальності між ними в процесі обслуговування державного бюджету за видатками, операціями з надання кредитів за рахунок коштів державного бюджету та з погашення державного боргу з урахуванням вимог БК України та інших нормативно-правових актів, головні розпорядники до початку бюджетного періоду визначають мережу за територіями (обласний рівень) із зазначенням статусу кожної установи (розпорядник бюджетних коштів або одержувач бюджетних коштів), яка обслуговується у відповідному органі Казначейства. Відповідальні виконавці бюджетних програм визначають мережу і подають головному розпоряднику для зведення мережі по головному розпоряднику. До цієї мережі включаються головний розпорядник, розпорядники нижчого рівня, які у своїй діяльності підпорядковані відповідному головному розпоряднику та/або діяльність яких координується через нього, та одержувачі бюджетних коштів, які уповноважені головним розпорядником на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримують на їх виконання кошти з державного бюджету.

До мережі включаються розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів, внесені до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, у встановленому законодавством порядку.

Згідно із відомостями з Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів ТУ ДСА України в Донецькій області є розпорядником бюджетних коштів, вищестоящою установою якого є ДСА України.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 148 Закону № 1402 ТУ ДСА України в Донецькій області виконує функції розпорядника бюджетних коштів щодо Селидівського міського суду Донецької області.

ТУ ДСА України в Донецькій області діє на підставі Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 10 травня 2023 року № 229, (далі Положення № 229).

Відповідно до п. 1 Положення № 229 ТУ ДСА України в Донецькій області є територіальним органом Державної судової адміністрації України та підконтрольне їй.

Згідно з п. 3 Положення № 229 основним завданням ТУ ДСА України в Донецькій області є організаційне та фінансове забезпечення діяльності місцевих судів, крім господарських та адміністративних (далі суди), з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів і забезпечення роботи органів суддівського самоврядування.

Організаційне забезпечення становлять заходи матеріально-технічного, кадрового, інформаційного, організаційно-технічного характеру, ведення судової статистики, діловодства, архіву суду тощо.

Таким чином, ТУ ДСА України в Донецькій області є розпорядником коштів нижчого рівня, яке у спірних правовідносинах здійснює нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу як судді місцевого суду.

Спірні правовідносини між позивачем і відповідачами виникли щодо нарахування та виплати суддівської винагороди, тобто за своєю сутністю є правовідносинами, які пов`язані з проходженням публічної служби.

Відносини між ДСА України як головним розпорядником бюджетних коштів у сфері забезпечення судів, та Міністерством фінансів України і Кабінетом Міністрів України щодо надання бюджетних асигнувань, затвердження і виконання кошторису тощо за своєю правовою природою є бюджетними правовідносинами, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), та які безпосередньо не стосуються спірних правовідносин і не впливають на виконання рішення суду за результатом розгляду цього спору.

Подібний висновок наведений Верховним Судом в рішенні від 06 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року.

Крім того, відповідач 1, порушуючи питання про залучення третіх осіб, в своєму клопотанні не конкретизував, на які права чи обов`язки Міністерства фінансів України і Кабінету Міністрів України та яким чином може вплинути рішення суду у цій справі.

З наведених вище міркувань суд дійшов висновку про відсутність підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 49, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні клопотання відповідача 1 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Т.О. Кравченко