Справа № 400/14085/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 р. № 400/14085/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якій просить:

« 1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_2 нарахування та виплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки по день фактичного розрахунку 13.10.2023 року по виплаті грошову компенсацію за неотримане речове майно згідно Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 р. №178 на підставі атестату військовослужбовця №20 книжка №1602 серія АА Додаток 59.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки остаточного розрахунку по виплаті грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з 23.02.2022 року по 13.10.2023 року включно відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 із застосуванням істотності частки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з врахуванням висновків щодо застосування норм права викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі №821/1083/17 провадження №11- 1329апп18».

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасний розрахунок відповідача з нею з виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 позивач не зверталася з рапортом про виплату грошової компенсації вартості неотриманого речового майна. Грошова компенсація за неотримане речове майно не має характеру винагороди за виконану працю та не є грошовим забезпеченням.

Одночасно з поданням відзиву відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду. Суд відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки позивач звернулася до суду в місячний строк з дня, в який відповідач розрахувався з позивачем з виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, тобто своєчасно. Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.01.2020 у справі № 620/1982/19.

У відповіді на відзив позивач підтримує аргументи позовної заяви і просить повернути відзив без розгляду як безпідставний, посилаючись на частину другу статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд відмовляє в задоволенні клопотання про залишення відзиву без розгляду, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості повернення відзиву без розгляду. Частина друга статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається позивач, дозволяє повертати без розгляду як безпідставні лише заяви з процесуальних питань, а не заяви по суті справи, до яких належить відзив.

У запереченнях відповідач підтримав аргументи відзиву.

Ухвалою від 11.01.2024 суд задовольнив клопотання Військової частини НОМЕР_1 (відповідача) про розгляд справи в судовому засіданні.

Ухвалою від 05.02.2024 суд задовольнив клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечувала з підстав, наведених у відзиві та запереченні.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2022 № 43 позивача звільнено у запас та виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення.

28.12.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію за неотримане грошове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі Порядок № 178).

Зазначені обставини підтверджуються копією витягу з наказу від 23.02.2022 № 43 (а. с. 7) та копією заяви позивача від 28.12.2022 (а. с. 92). Копію заяви від 28.12.2022 суд залучив до матеріалів справи № 400/14085/23, керуючись частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, оглянувши в електронній формі засобами КП «Діловодство спеціалізованого суду» матеріали справи № 400/1047/23 за позовом позивача до відповідача.

Рішенням від 09.05.2023 у справі № 400/1047/23 (а. с. 10-12) Миколаївський окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті грошової компенсації за неотримане речове майно; зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно згідно з Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, на підставі атестату військовослужбовця № 20 книжка № 1602 серія АА Додаток 59.

23.10.2023 відповідач виплатив позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, що підтверджується випискою за картковим рахунком позивача (а. с. 13).

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

За нормами статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 Поряду № 178, яким позивач обґрунтувала вимоги, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:

звільнення з військової служби;

загибелі (смерті) військовослужбовця;

переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

З вищенаведених законодавчих приписів випливає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується поданням військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби» або «у день звільнення з військової служби» дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не прив`язується до дати закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу), а може бути реалізоване поданням відповідного рапорту і після звільнення з військової служби.

Верховний Суд у постанові від 23.06.2022 у справі № 540/1951/20 дотримується правової позиції, за якою чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини. Умовою для виникнення такого обов`язку, вказує Верховний Суд, є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася за виплатою відповідної компенсації не під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 , а після виключення із списків особового складу частини.

Зокрема, із списків особового складу частини позивач виключена 23.02.2022, а звернулася за компенсацією 28.12.2022.

За такого обов`язок виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористане речове майно виник у відповідача після отримання заяви позивача від 28.12.2022, а не в день звільнення позивача з військової служби (23.02.2022).

У зв`язку з цим суд вказує, що затримки в розрахунку з виплати грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні позивача не було, що виключає застосування у спірних правовідносинах статей 116, 117 КЗпП України та нарахування і виплати середнього заробітку.

Отже, у задоволенні позовної заяви належить відмовити.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна