Справа № 580/10771/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року справа № 580/10771/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу з 86 % до 70 % основних і додаткових видів грошового забезпечення, під час перерахунку з 01.04.2019, що зазначені у довідці Департаменту кадрового забезпечення Управління Державної охорони України №2/6-2177 від 30.05.2023;

- зобов`язати відповідача з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 86 % сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту кадрового забезпечення Управління Державної охорони України №2/6-2177 від 30.05.2023 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Розмір пенсії на час її призначення складав 86% відповідних сум грошового забезпечення за відповідною посадою. При перерахунку пенсії позивача відповідач обраховував позивачу пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, виходячи із 86% відповідних сум грошового забезпечення. Проте відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та 11.12.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262, після дати набрання рішення Окружного адміністративного суду України від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахуванням п. 4 Постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах. Позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. На час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача діяла вже інша редакція Закону № 2262-ХІІ, а саме редакція Закону № 2262-ХІІ від 13.03.2018, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 13). Таким чином, відповідач з урахування положень Закону № 2262-ХІІ від 09.04.1992 в редакції Закону з 13.03.2018 перерахував з 01.01.2018 позивачу пенсію, виходячи із розрахунку вже 70 % грошового забезпечення. Тому, основний розмір пенсії позивача, обчислений в розмірі 70% грошового забезпечення, відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою від 20.11.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує з 15.11.2005 пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З протоколу № 9766 про призначення пенсії за вислугу років вбачається, що розмір пенсії позивача складав 86 % грошового забезпечення (а. с. 18).

Відповідач 10.04.2018 провів перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком по пенсійній справі № СБ-І 9766 -Управління державної охорони України від 10.04.2018 (а. с. 19).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.09.2023, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії із розрахунку 86% розміру грошового забезпечення.

Відповідач листом від 24.10.2023 №36139-35293/К-02/8-2800/23 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії позивача, виходячи з 86% грошового забезпечення, у зв`язку з відсутністю законодавчих підстав.

Рішенням від 30.10.2023, що набрало законної сили 30.11.2023, у справі № 580/9058/23 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Департамента кадрового забезпечення управління Державної охорони України від 30.05.2023 №2/6-2177 з урахуваннями виплачених сум.

Не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії, виходячи із 86 % грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262).

Частиною першою статті 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-VІ повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до статті 10 Закону №2262 обов`язок нарахування та виплати пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Статтею 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно яких цифри 80 замінено цифрами 70. Згідно з пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні пункт 23 розділу ІІ вказаного Закону набрав чинності з 1 травня 2014 року.

Таким чином, обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до пенсій, які призначаються з 1 травня 2014 року.

Суд зазначає, що стаття 13 Закону №2262 застосовується при призначенні пенсій. Натомість перерахунок пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови КМУ №704.

Таким чином, статтею 63 Закону №2262 та постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18.

Таким чином, відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262 та на виконання Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 застосував статтю 13 вказаного Закону, яку не повинен був застосовувати у спірних правовідносинах, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними, оскільки перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 86% відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, суд звертає увагу, що питання щодо права позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки Департаменту кадрового забезпечення Управління Державної охорони України №2/6-2177 від 30.05.2023 у цьому рішенні не досліджується, оскільки таке право встановлене рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.10.2023, що набрало законної сили 30.11.2023, у справі № 580/9058/23.

Щодо строку, з якого має бути здійснений перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивач просить здійснити перерахунок пенсії виходячи з 86% сум грошового забезпечення з 01.04.2019.

Суд виходить з того, що перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 проведений 10.04.2018, отже з 01.05.2018 позивач отримував перераховану пенсію у новому розмірі. При цьому, із заявою про перерахунок пенсії у належному відсоткову розмірі позивач звернувся лише 22.09.2023.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк для звернення до суду обраховується з дати, коли позивач міг дізнатися про зменшення відсоткового значення його пенсії, а саме з травня 2018 року. Отже, звернувшись до суду 09.11.2023, подавши позов через відділення поштового зв`язку, позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ч. 8 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що позов залишається без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Проте, зважаючи на ту обставину, що порушення, допущені відповідачем, є триваючими, і залишення позову без розгляду призводить до їх легітимізації, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 09.05.2023, а за період з 01.04.2019 по 08.05.2023 залишити без розгляду.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, отже на відповідача покладаються судові витрати у сумі 536,80 грн (розрахунок: 1073,60/2).

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги за період з 01.04.2019 по 08.05.2023 залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 86 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 09.05.2023 згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 86 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці Департаменту кадрового забезпечення Управління Державної охорони України від 30.05.2023 №2/6-2177, та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО