Справа № 640/30834/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 640/30834/21

адміністративне провадження № К/990/11236/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 640/30834/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просив:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Київський області від 05 жовтня 2021 року № 263 о/с «По особовому складу» в частині звільнення рядового поліції ОСОБА_1 (0159815), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05 жовтня 2021 року та внесені до нього зміни наказом № 263 о/с від 12 листопада 2021 року;

2) поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05 жовтня 2021 року. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання;

3) скасувати наказ ГУНП в Київський області від 13 серпня 2020 року №234 о/с в частині присвоєння первинного спеціального звання «рядовий поліції» та внести у скасованій частині з присвоєння первинного спеціального звання поліції із врахуванням частини 6 статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про внесення змін у наказ № 234 о/с від 13 серпня 2020 року щодо присвоєння спеціального звання - «лейтенант поліції»;

4) зобов`язати ГУ НП в Київський області виплатити ОСОБА_1 оклад за звання «лейтенант поліції» за період з 19 серпня 2020 року по 01 лютого 2021 року відповідно до наказу № 234 о/с від 13 серпня 2020 року;

5) зобов`язати ГУ НП в Київський області негайно допустити ОСОБА_1 як особу після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) з 01 лютого 2021 року в порядку переатестування - для повернення спеціального звання, яке ОСОБА_1 мав до прийняття його на службу в поліцію, а саме «капітан поліції»;

6) зобов`язати ГУ НП в Київський області провести ОСОБА_1 виплату окладу за звання «капітан поліції» за період з 01 лютого 2021 року, зазначавши у наказі по особовому складу ГУ НП в Київський області про внесення змін у наказ «По особовому складу» від 01 лютого 2021 року №28 о/с, з «рядового поліції» на «капітан поліції» на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24 грудня 2020 року №1034 дск «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київської області»;

7) стягнути з ГУ НП в Київський області на ОСОБА_1 доплату за спеціальне звання - 22800 гривень, надбавка за спеціальне звання - в сумі 13440 гривень, премія за серпень 2021 року - 3500 гривень, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 жовтня 2021 року по дату ухвалення судом рішення. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

8) здійснити зарахування вислуги років за весь час вимушеного прогулу, а саме з 07 листопада 2015 року по 22 червня 2020 року та з 13 серпня 2020 року по дату поновлення на посаді, видавши новий грошовий атестат та послужний список з обрахуванням вислуги років, включивши в нього періоди служби з 07 листопада 2015 року по 22 червня 2020 року та з 05 жовтня 2021 року по дату ухвалення судом рішення для направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для перерахунку пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов від 07 листопада 2022 року, з урахуванням заяви позивача від 25 липня 2023 року про виключення з позовних вимог уточненого адміністративного позову пункту 8. Залишено без розгляду позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Національної поліції України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київський області від 05 жовтня 2021 року №263 о/с «По особовому складу» в частині звільнення рядового поліції ОСОБА_1 (0159815), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05 жовтня 2021 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 06 жовтня 2021 року.

Скасовано наказ ГУ НП в Київський області від 13 серпня 2020 року № 234 о/с в частині присвоєння первинного спеціального звання «рядовий поліції» ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ НП в Київський області розглянути питання про присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання - «лейтенант поліції» із врахуванням частини 6 статті 81 Закону України «Про Національну поліцію».

Стягнуто з ГУ НП в Київський області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 жовтня 2021 року по 22 лютого 2024 року, у розмірі 411 063 грн 23 коп, з вирахуванням розміру обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць, що становить 12 010 (дванадцять тисяч десять) грн 33 коп, допущено до негайного виконання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Київський області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді першої інстанції, у розмірі 15 000 грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, Головне управління Національної поліції в Київській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2024 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням у касаційній скарзі належних доводів та обґрунтувань щодо підстав оскарження судових рішень.

22 березня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» повторно надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 640/30834/21. У касаційній скарзі заявник посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з наступних підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.

По тексту касаційної скарги містяться посилання на постанови Верховного Суду, проте Суд не бере їх до уваги, оскільки такі посилання наведені без взаємозв`язку із конкретним підпунктом частини четвертої статті 328 КАС України, а Суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що заявник, звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, не врахував роз`яснення Верховного Суду, які були зазначені в ухвалі від 20 березня 2024 року щодо невідповідності касаційної скарги вимогам процесуального закону, недоліки якої стали підставою для її повернення.

Зазначене свідчить, що відповідач формально підійшов до оформлення касаційної скарги та проігнорував роз`яснення Верховного Суду щодо необхідності дотримання законодавчих вимог до змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Також Верховний Суд повторно звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційній суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Також Верховний Суд звертає увагу заявника про незазначення у касаційній скарзі вимог до суду касаційної інстанції.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 640/30834/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя М.В. Білак