Справа № 140/821/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/821/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В. І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) відповідно до якого просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої позивачу грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом від 18 серпня 2022 року № 688-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас, а також, у відповідності до наказу від 19 серпня 2022 року №695-ОС виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Вказує, що за період проходження позивачем ним служби, посадовий оклад та оклад за військовим званням та інші похідні види грошового забезпечення нараховані і виплачені ОСОБА_1 виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.

Не погоджуючись із таким позивач звернуся до суду та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №140/7592/22, позов задоволено: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у застосуванні із 29 січня 2020 року та з 01 січня 2021 року розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 та з 01.01.2021 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року відповідно, з урахуванням виплачених сум.

Відповідачем 27 жовтня 2023 року, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 140/7592/22, виплачено заборгованість грошового забезпечення у сумі 42 164,02 грн.

Представником позивача 18 грудня 2023 року до в/ч НОМЕР_1 скеровано адвокатський запит та у відповіді відповідач зазначив, що 27 жовтня 2023 року в/ч НОМЕР_1 в добровільному порядку виконано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/7592/22.

Повідомляє, що, до відповіді на адвокатський запит долучено розрахунковий лист за жовтень 2023 року, з якого вбачається, що на виконання вказаного рішення суду нараховано кошти в розмірі 52 377,67 грн та одночасно із нарахованої суми утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 9 427,98 грн та військовий збір у розмірі 785,67 грн.

Вважає такі дії відповідача, щодо не компенсації податку з доходів фізичних осіб протиправними та просить адміністративний позов задовольнити повністю (арк. спр. 1-4).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 12 лютого 2024 року позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що відповідач належним чином виконав рішення Волинського окружного адміністративного суду 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 (з урахуванням постанови апеляційної інстанції). Так, вказаним рішенням суду в/ч НОМЕР_1 не зобов`язаний компенсувати позивачу податок з доходів фізичних осіб та дане питання не розглядалося і не вирішувалося при судовому розгляді.

Разом з тим вважає, що Податковий кодекс України не передбачає жодної підстави для звільнення позивача від стягнення податку з доходів фізичних осіб чи оподаткування його за нульовою ставкою, незалежно від виплати чи не виплати компенсації податку на доходи фізичних осіб, передбаченої Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44). А тому законність утримання податку з доходів фізичних осіб позивача не знаходиться в будь-якій залежності до компенсації податку на доходи з фізичних осіб.

Враховуючи наведене вважає позов безпідставним та просить у його задоволенні відповіти повністю (арк. спр. 23-25).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 20).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом від 18 серпня 2022 року №688-ОС з ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «ґ» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці на висловили бажання продовжувати службу): один з подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк. спр. 10).

Відповідно до наказу від 19 серпня 2022 року №695-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (арк. спр. 9).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №140/7592/22, позов задоволено; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 , які полягають у застосуванні із 29 січня 2020 року та з 01 січня 2021 року розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 та з 01.01.2021 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року відповідно, з урахуванням виплачених сум.

Відповідачем 27 жовтня 2023 року, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 140/7592/22, здійснено виплату заборгованість грошового забезпечення на загальну сумі 42 164,02 грн, що підтверджується випискою з АТ КБ «Приватбанк» (арк. спр. 8).

Представником позивача, адвокатом Каверіним С. М., 18 грудня 2023 року до в/ч НОМЕР_1 скеровано адвокатський запит, в якому просив надати інформацію щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 140/7592/22 із наданням детальних розрахунків нарахувань та просив нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів (арк. спр. 7).

Відповідачем, у відповіді на вказаний вище запит, листом від 27 жовтня 2023 року №-Вих повідомлено про виконання рішення суду в добровільному порядку та відмовлено у виплаті компенсації втрати частини доходів (арк. спр. 12).

У відповідності до розрахункового листа за жовтень 2023 року позивачу перераховано на картковий рахунок грошові кошти у сумі 42 164,02 грн та утримано 10 213,65 грн, з яких: податок на доходи фізичних осіб у розмірі 9 427,98 грн та військовий збір 785,67 грн (арк. спр. 6).

Вважає такі дії відповідача, щодо виплати грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби на виконання судового рішення без одночасної компенсації податку з доходів фізичних осіб протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року затверджено Порядок №44, який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

За приписами пунктів 3, 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд зазначає, що Закон України Про податок з доходів фізичних осіб втратив чинність на підставі Податкового кодексу України (чинний з 01 січня 2011 року).

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

У контексті наведених норм можна виснувати, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються: 1) з грошового забезпечення; 2) грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів; виплата грошової компенсації здійснюється за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою їм грошового забезпечення/грошових винагород та інших виплат у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб. Іншими словами, при нарахуванні грошового забезпечення/ грошових винагород та інших виплат військовослужбовцям утримана сума податку на доходи фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115 (далі - Положення №1115), особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Отже, на суб`єкта владних повноважень в/ч НОМЕР_1 , у якій ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення, було покладено обов`язок вжити заходів з проведення повного розрахунку за всіма видами грошового забезпечення на день виключення її із списків особового складу.

Враховуючи наведене суд уважає, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу як військовослужбовцю у повному розмірі грошового забезпечення/грошових винагород та інших виплат при звільненні, право на які та набула під час проходження військової служби, грошова компенсація у розмірі суми утриманого податку на доходи фізичних осіб мала бути виплачена їй одночасно з виплатою належних сум.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №825/761/17, від 29 липня 2020 року у справі №814/142/17.

Протиправність дій відповідача щодо невиплати у належному розмірі позивачу грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено судовим рішенням у справі №140/7592/22. Тому будь-які аргументи відповідача щодо порядку нарахування зазначених виплат не потребують оцінки суду при розгляді цієї справи.

Саме при виплаті на виконання судового рішення перерахованих сум зазначених компенсації, допомоги та винагороди відповідачем і було утримано податок на доходи фізичних осіб, що не заперечується відповідачем.

Доводи представника відповідача стосовного того, що Податковий кодекс України не передбачає жодної підстави для звільнення позивача від стягнення податку з доходів фізичних осіб чи оподаткування його за нульовою ставкою, незалежно від виплати чи не виплати компенсації податку на доходи фізичних осіб, передбаченої Порядком №44, суд вважає помилковими.

Як визначено підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Ставка військового збору становить 1,5% від об`єкта оподаткування (підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, податковий агент зобов`язаний утримати військовий збір із сум доходів у вигляді компенсації в тому податковому періоді, в якому відбувається таке нарахування (виплата).

У свою чергу, Порядок № 44 визначає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб здійснюється як при утриманні податку з грошового забезпечення військовослужбовця, так і з грошових винагород та інших виплат, на які військовослужбовець має право.

З наведених приписів законодавства випливає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд вважає, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі 140/7592/22, відповідач повинен був нарахувати та виплатити грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку щодо наявності підстав для нарахування та виплати позивачу недоотриманої суми грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб.

Отож, враховуючи наведене, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Враховуючи наведене вище, суд, з урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, дійшов висновку про задоволення позову шляхом визанння протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо непроведення виплати ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті коштів на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 та зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб, утриманого з нарахованих на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 сум грошової допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статями 243-246, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим Кодексом України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення виплати ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті коштів на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22.

Зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб, утриманого з нарахованих на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22 сум грошової допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович