Справа № 140/2204/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2204/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В. Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії № 52 від 01.09.2023 року , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати пенсію відповідно до п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.08.2023 року, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 02.06.1983 року з 01.06.1983 по 05.10.1983, з 02.06.1992 по 08.04.1999, та проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії.

01.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 52 від 01.09.2023 року. Рішення мотивовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж становить 29 років, страховий стаж позивача становить 13 років 10 місяців 11 днів. До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.06.1983 з 01.06.1983 по 05.10.1983, оскільки в підставах внесення запису про прийняття неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; з 02.06.1992 по 08.04.1999, оскільки в підставах внесення запису про прийняття та звільнення неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981, оскільки не надано довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3- 1. Відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до с. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

З зазначеним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивач не погоджується, вважаємо його необгрунтованим та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства з наступних підстав.

Відповідно до посвідчення виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 серії УБД № 492050 від 31.07.2023 року позивач є учасником бойових дій та має пільги відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІЇ від 22.10.1993.

Також, згідно довідки № 2024 від 15.03.2023 року, ОСОБА_1 в період з 09.03.2022 року по 15.10.2022 року, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивач зазначає, що має право на дострокове призначення пенсії за наявності страхового стажу не менше 25 років, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві від 05.01.2024 відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди: роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.06.1983; з 01.06.1983 по 05.10.1983, оскільки в підставах внесення запису про прийняття неможливо визначити рік в даті наказу; з 02.06.1992 по 08.04.1999, оскільки в підставах внесення запису про прийняття та звільнення не можливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981, оскільки не надано довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за формою, затвердженою по становою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3-1. За наданими для призначення пенсії документами встановлено, що страховий стаж позивача склав 13 років 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058. Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи. Отже, рішення від 01.09.2023 № 5 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

У відзиві відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області позову не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки страховий стаж позивача становить 13 років 10 місяців 11 днів. Крім цього зазначає, що позивач не звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону №1058-ІУ, не долучав довідку з військового комісаріату про період проходження військової служби й участі у бойових діях встановленого зразка згідно додатку 2.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 24.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності органом, який розглядав заяву позивача про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

01.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 52 від 01.09.2023 року. Рішення мотивовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж становить 29 років, страховий стаж позивача становить 13 років 10 місяців 11 днів. До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.06.1983 з 01.06.1983 по 05.10.1983, оскільки в підставах внесення запису про прийняття неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; з 02.06.1992 по 08.04.1999, оскільки в підставах внесення запису про прийняття та звільнення неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981, оскільки не надано довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3- 1. Відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до с. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії мають, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та Інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення Із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 101 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10 1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.

Відповідно до п. 1.1. розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1.7. Порядку, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.8. Порядку, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Відповідно до п. 2.1. розділу II Порядку, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до п. 3 Розділу Документи, що підтверджують стаж роботи, Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно- комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Позивачем для призначення пенсії до заяви було додано трудову книжку серії НОМЕР_3 від 02.06.1983 року, відомості якої відповідачем - 1 не були враховані до страхового стажу, а саме: з 01.06.1983 по 05.10.1983, оскільки в підставах внесення запису про прийняття неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; з 02.06.1992 по 08.04.1999, оскільки в підставах внесення запису про прийняття та звільнення неможливо визначити роки в датах наказів на прийняття та звільнення; проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981, оскільки не надано довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3-1.

На час первісного заповнення трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 №252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 №412.

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 Про трудові книжки робітників та службовців та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09,1973 №656 Про трудові книжки робітників та службовців встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови Про трудові книжки робітників та службовців при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у документах по обліку трудового стажу, неналежним чином оформлена трудова книжка, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки заявник, як працівник, не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації, з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Поряд з цим відповідальність за організацію, ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому навіть у разі недотримання правил ведення трудової книжки такі порушення не можуть впливати на особисті права робітника. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного суду від 7 лютого 2018 року (справа № 275/615/17) та від 6 лютого 2018 року (справа № 677/277/17).

В рішенні про відмову Відповідач 1, зазначив лише три періоди які не зараховані до страхового стажу відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.06.1983, тобто всі інші періоди повинні були бути враховані до страхового стажу Позивача, в тому числі періоди проходження Позивачем військової служби.

Також, в рішенні про відмову не зазначено про період проходження позивачем військової служби в період АТО та про пільги які застосовуються до позивача згідно з законодавством і право позивача виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку та наявності 25 років страхового стажу.

Водночас, слід врахувати те, що у разі виникнення сумнівів у органу пенсійного фонду щодо правильності заповнення трудової книжки, достовірності даних зазначених у ній або правильності поставленої печатки підприємства, відповідач відповідно до частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 52 від 01.09.2023 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву про призначення та виплату пенсію відповідно до п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24.08.2023 року, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 02.06.1983 року з 01.06.1983 по 05.10.1983, з 02.06.1992 по 08.04.1999, та проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 52 від 01.09.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату пенсію відповідно до п. 4 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24.08.2023 року, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 02.06.1983 року з 01.06.1983 по 05.10.1983, з 02.06.1992 по 08.04.1999, та проходження військової служби з 11.08.2015 по 31.05.2016, згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.05.1981.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, адреса: 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В).

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, місто Миколаїв, вулиця Морехідна, 1, ).

Суддя В.Д. Ковальчук