Справа № 500/4330/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 500/4330/22

адміністративне провадження № К/990/24319/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 500/4330/22

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року, ухвалене суддею Мартиць О.І.,

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Большакової О.О., суддів: Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У грудні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.09.2022 № 324472.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач указував, що 06.01.2021 між Тернопільською районною державною адміністрацією (надалі - Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (надалі - Перевізник) було укладено договір № 110/2021 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району (надалі - Договір), згідно якого, Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, на автобусному маршруті загального користування № 15-23 Буцнів (Серединки) - Тернопіль.

2.1. Постановою Укртрансбезпеки від 13.09.2022 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф № 324472 за порушення вимог статті 39 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, зокрема перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 39 цього Закону, а саме за відсутності договору на перевезення пасажирів по маршруту укладеного із замовником послуг (договір розірвано на підставі наказу начальника Управлінням розвитку інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.08.2022 № 68/02-01).

2.2. Водночас, як стверджує позивач, лист Управління розвитку інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної військової адміністрації (далі - Управління) від 01.09.2022 № 406/01-11 з копією наказу Управління від 12.08.2022 №68/02-01 «Про дострокове розірвання договору по автобусному маршруту «Буцнів (Серединки) - Тернопіль» ним отримано лише у вересні 2022 року (лист від 01.09.2022 № 406/01-11). Отже, станом на 29.08.2022 (дата перевірки контролюючим органом) ФОП ОСОБА_1 не було відомо про те, що Управління достроково розірвало з ним Договір.

2.3. Крім того, позивач вказує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 у справі № 500/3261/22 за позовом фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправною та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії визнано протиправним та скасовано наказ Управління від 12.08.2022 № 68/02-01 «Про дострокове розірвання договору по автобусному маршруту «Буцнів (Серединки) - Тернопіль».

2.4. З огляду на вказані обставини, позивач вважає постанову № 324472 протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Установлені судами фактичні обставини справи

3. Між Тернопільською районною державною адміністрацією (далі - Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Перевізник) 06.01.2021 укладено договір № 110/2021 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району, згідно пункту 1.1. якого Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, на автобусному маршруті загального користування №15-23 Буцнів (Серединки) - Тернопіль.

4. Управління листом від 18.08.2022 № 374/01-12 повідомило Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції і Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про те, що відповідно до наказу начальника від 12.08.2022 № 68/02-01 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 достроково розірвано договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району від 06.01.2021 № 110/2021.

5. Інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області 29.08.2022 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі) у АДРЕСА_1 , перевірено транспортний засіб марки Богдан, реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ), який використовує перевізник ФОП ОСОБА_1 .

6. Вказана перевірка здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 26.08.2022 № 012832 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області №1 3293/39/18-22 в період з 29.08.2022 по 04.09.2022 з врахуванням інформації наданої Управлінням в листі від 18.08.2022 № 374/01-12.

7. За результатами проведення рейдової перевірки складено акт №313999 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2022.

8. Зі змісту акту слідує, що автобусом марки Богдан, реєстраційний номер НОМЕР_1 надавалися послуги з перевезення пасажирів по маршруту «Тернопіль - Буцнів» за відсутності договору на перевезення пасажирів по даному маршруту, укладеного із замовником послуг, чим порушено вимоги статті 39 Закону № 2344-ІІІ, оскільки договір достроково розірвано на підставі наказу від 12.08.2022 № 68/02-01.

9. Про розгляд акту № 313999 від 29.08.2022 позивача було інформовано листом-повідомленням, 01.09.2022 надісланого поштою рекомендованим листом, номер відправлення 938 за адресою АДРЕСА_2 , яке повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

10. На розгляд акту № 313999, що відбувся 13.09.2022, ФОП ОСОБА_1 не з`явився. В ході розгляду вказаного акту встановлено:

- автобусом Богдан, реєстраційний номер НОМЕР_1 виконувалися регулярні перевезення пасажирів по приміському маршруті «Тернопіль - Буцнів»;

- відсутній договір із замовником послуг на перевезення пасажирів по маршруту «Тернопіль - Буцнів», оскільки договір достроково розірвано на підставі наказу начальника Управлінням від 12.08.2022 № 68/02-01;

- водій автобуса був ознайомлений з актом перевірки, від пояснень і підпису в акті відмовився, про що посадова особа внесла відповідний запис.

11. За результатами розгляду вказаного акту 13.09.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області винесено постанову №324472 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 у сумі 17000,00 грн за порушення вимог статті 39 Закону № 2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

12. Копію постанови від 13.09.2022 № 324472 та повідомлення про винесення даної постанови від 14.09.2022 направлено ФОП ОСОБА_1 15.09.2022, що підтверджує фіскальний чек АТ «Укрпошта» № 524 від 15.09.2022.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

13. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.03.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023, у задоволенні позову відмовлено.

13.1. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час судового розгляду встановлено факт відсутності станом на 29.08.2022 на момент здійснення заходів державного нагляду (контролю) відносно транспортного засобу, що використовується автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 , визначеного законодавством документу (договору) для перевезення пасажирів, чим порушено вимоги статті 39 Закону № 2344-ІІІ, оскільки договір достроково розірвано на підставі наказу від 12.08.2022 № 68/02-01.

13.2. Водночас, як зазначили суди обох інстанцій, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ (в редакції Закону № 1534-IX від 03.06.2021) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

13.3. При цьому, за оцінкою судів обох інстанцій, відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

13.4. Щодо дотримання процедури розгляду справи, то суди попередніх інстанцій вказали, що про розгляд акту № 313999 від 29.08.2022 ОСОБА_1 було проінформовано листом-повідомленням, надісланого 01.09.2022 поштою рекомендованим листом, номер відправлення 938.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

14. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій ФОП ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі № 500/4330/22 та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

15. Ця касаційна скарга подана з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

15.1. Так, касатор зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 39, 60 Закону № 2344-ІІІ.

15.2. За доводами касаційної скарги стверджується, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи не надали оцінки ключовим доводам позивача, якими він обґрунтовув підстави позову. а саме ти обставинам, що контролюючий орган притягнув ФОП ОСОБА_1 (автомобільного перевізника) до адміністративно-господарської відповідальності за те, що останній здійснював перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-ІІІ, а саме договору із Управлінням (органом виконавчої влади), незважаючи на те, що Управління завчасно не повідомило ФОП ОСОБА_1 про дострокове розірвання із ним Договору.

15.3. Касатор зауважує, що вина суб`єкта господарювання у недотриманні вимог законодавства про автомобільний транспорт може бути наявна лише в тому випадку, коли існувала об`єктивна можливість ужити всіх заходів для недопущення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

15.4. Отже, враховуючи те, що станом на 29.08.2022 ФОП ОСОБА_1 не було повідомлено про дострокове розірвання Договору, а наказ про його розірвання останній отримав від Управління лише у вересні 2022 року, то вина позивача в порушені законодавства про автомобільний транспорт відсутня, що залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Данилевич Н.А., судді Смокович М.І., Радишевська О.Р. від 28.07.2023 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14.08.2023 № 1347/0/78-23 (у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 10.08.2023 № 815/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та згідно з наказом Голови Верховного Суду від 10.08.2023 № 2512-К «Про відрахування судді ОСОБА_2 зі штату Верховного Суду»), що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Соколов В.М., Білак М.В.

18. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 15.08.2023 прийнято справу № 500/4330/22 до свого провадження.

18.1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 04.04.2024 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до частини першої статті 345 КАС України.

19. Від Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу у якому відповідач, із посиланням на необґрунтованість доводів останньої, просить відмовити у задоволенні її вимог, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

20. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Водночас згідно із частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.

22. Спірні правовідносини виникли у зв`язку із винесенням Укртрансбезпекою оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу за порушення Закону № 2344-III, а саме відсутність на момент перевірки документів, передбачених положеннями статті 39 цього Закону - договору на перевезення пасажирів.

23. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Закон № 2344-III).

24. Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

25. Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

26. Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Порядок № 1567).

27. За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

28. Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

29. Згідно зі статтею 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

30. При цьому, у Законі № 2344-III (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

31. Серед обов`язкових документів на підставі яких автомобільним перевізником виконуються регулярні пасажирських перевезень, що визначені у статті 39 цього Закону є:

31.1. для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

31.2. для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

32. За приписами абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

33. За приписами пункту 29 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176, перевезення пасажирів за міськими, приміськими та міжміськими маршрутами у межах території однієї області (внутрішньообласні, внутрішньорайонні маршрути) здійснюється на підставі договору про організацію перевезень, укладеного відповідно до закону.

34. З наведеного слідує, що договір із організатором регулярних перевезень є тим документами, наявність яких під час здійснення заходів державного контролю є предметом перевірки щодо дотримання вимог законодавства автомобільними перевізниками, які надають послуги з перевезення пасажирів.

35. За обставин цієї справи під час здійснення 29.08.2022 заходів державного нагляду (контролю) відносно транспортного засобу, що використовується автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 для перевезення пасажирів, перевірялася наявність документів, передбачених статтею 39 Закону № 2344-ІІІ, а саме договору на перевезення пасажирів по визначеному маршруту, укладеного із замовником послуг.

36. Наданий при перевірці договір на перевезення пасажирів по маршруту Тернопіль - Буцнів було розірвано на підставі наказу начальника Управління розвитку інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.08.2022 № 68/02-01.

37. Також судом враховано, що наказ Управління розвитку інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.08.2022 № 68/02-01 «Про дострокове розірвання договору по автобусному маршруту «Буцнів (Серединки) - Тернопіль» визнано протиправним та скасовано рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 у справі № 500/3261/22 та визнається таким, що втратив чинність з дня набрання судовим рішенням законної сили.

38. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в ході розгляду справи судом встановлено факт відсутності на час здійснення 29.08.2022 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів автомобільним транспортом у позивача визначеного законодавством документу для перевезення пасажирів, чим порушено вимоги статті 39 Закону № 2344-ІІІ.

39. Водночас у підставах позову позивач наголошував на тому, що на момент проведення перевірки 29.08.2022 ФОП ОСОБА_1 не повідомлявся про дострокове розірвання договору від 06.01.2021, а про вказані обставини, за твердженням останнього, він дізнався лише у вересні 2022 року з листа Управління від 01.09.2022 № 406/01-11, до якого було долучено, зокрема, копію наказу Управління розвитку інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.08.2022 № 68/02-01 «Про дострокове розірвання договору по автобусному маршруту «Буцнів (Серединки) - Тернопіль».

40. Так, з встановлених обставин слідує, що наказ «Про дострокове розірвання договору по автобусному маршруту «Буцнів (Серединки) - Тернопіль» № 68/02-01 прийнято Управлінням 12.08.2022, рейдова перевірка (перевірки на дорозі) у АДРЕСА_1 транспортного засобу марки Богдан, реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ), який використовує перевізник ФОП ОСОБА_1 на маршруті «Буцнів (Серединки) - Тернопіль» здійснювалася 29.08.2022, а про розірвання договору від 06.01.2021 № 110/2021 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті загального користування №15-23 Буцнів (Серединки) - Тернопіль Управління повідомило позивача листом від 01.09.2022, до якого долучено копію відповідного наказу про розірвання вказаного договору.

41. Разом із тим, непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 39 Закону № 2344-III документів, на підставі яких виконуються перевезення пасажирів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

42. З огляду на зазначене, оскільки відповідальність, визначена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ передбачена саме за порушення законодавства про автомобільний транспорт, то з`ясуванню, у цьому випадку, підлягають обставини належного повідомлення Замовником Перевізника про дострокове розірвання договору на перевезення, що беззаперечно надавало б підстави стверджувати про його обізнаність із вказаним фактом та свідчило про здійснення ним таких перевезень із порушенням вимог статті 39 Закону № 2344-III.

43. Тож саме ці підстави суди попередніх інстанцій і мали перевірити та надати їм належну оцінку.

44. При цьому, позивач надав суду докази на підтвердження тих обставин, на які посилався під час звернення до суду із цим позовом, однак такі залишилися без дослідження та оцінки судів попередніх інстанцій у взаємозв`язку із підставами позову.

45. Верховний Суд звертає увагу, що одне із призначень обґрунтованого судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль за здійсненням правосуддя.

46. Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

47. Тож при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

48. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

49. При цьому Верховний Суд зазначає, що діє в межах повноважень визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази,

50. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак оскаржувані судові рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.

51. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

52. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

53. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

54. З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

55. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку вказаним обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

56. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року скасувати, а справу № 500/4330/22 направити на новий судовий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько М.В. Білак В.М. Соколов