Справа № 160/25862/23
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Букіної Л.Є.,
за участі секретаря судового засідання Котляревської Г.С.,
представника позивача Афонін К.В.
представників відповідача Андрух К.С. та Кравченко А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЕНЕРЖІ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що рішення митного органу про визначення коду товару є протиправним та підлягає скасуванню, позаяк, відповідач безпідставно змінив код товару за УКТЗЕД по відношенню до визначеного декларантом, який, у свою чергу, надав усі документи для митного оформлення, що визначені МК України. Зауважив, що оскаржене рішення взагалі не містить будь-якого обгрунтування щодо застосування класифікації товару, на якому наполягає відповідач.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що при прийнятті оскарженого рішення порушення вимог законодавства України не допущено, адже позивач помилково відніс товар космічного призначення (за кодом УКТЗЕД 8807 90 30 00) до алюмінієвих металоконструкцій (за кодом УКТЗЕД 7610 90 90 00).
Ухвалою від 26.02.2024 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
У судовому засіданні представники учасників справи підтримали правові позиції, викладені у заявах по суті та письмових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до графи 33 митної декларації товар задекларовано за кодом 7610 90 90 00 згідно з УКТЗЕД (назва товарної підкатегорії: Металоконструкції алюмінієві (крім збірних металоконструкцій товарної позиції 9406) та їх частини (наприклад, мости та їх секції, башти, решітчасті щогли, покрівлі, каркаси до покрівлі, двері, вікна та їх рами, пороги для дверей, балюстради, стовпи та колони); алюмінієві листи, бруски, профілі, труби тощо, призначені для використання в металоконструкціях).
На думку митного органу, пристрій «Модель опорної конструкції №2, виріб SE.IS.01.501.000.01.00» не відноситься до виробів загального призначення, не виключається примітками до Розділу XVІІ, а являється виробом космічного призначення, який спеціально спроектовано та виготовлено виключно з метою його застосування в якості адаптера при монтажі мікросупутників та кубсатів цивільного призначення на ракету-носій Falcon-9 при здійсненні групових виведень космічних апаратів на навколоземну орбіту.
При вирішені спору суд виходить із того, відповідно до норм ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення товарів розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до приписів ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості про ці товари, а саме: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;
ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.
Главою 11 МК України врегульовано питання ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), її структури та класифікації товарів.
Згідно із змісту ст. 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до приписів ст. 68 МК України ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ведення УКТЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.
Відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ч. 8 ст. 69 МК України).
Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №814/1256/17 та від 20.06.2019 №826/7208/16.
Так, пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільщим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лище назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
У силу абзацу першого частини п`ятої статті 69 Митного кодексу України для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Наказом Міністерства фінансів України від 23.12.2022 року № 455 затверджено Порядок прийняття та оприлюднення рішень щодо зобов`язуючої інформації, розгляду звернення підприємства про продовження строку використання рішення щодо зобов`язуючої інформації, відшкодування коштів за проведення досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів для прийняття митним органом рішень щодо зобов`язуючої інформації (далі порядок № 455), яким внесено зміни, в тому числі, й до Порядку № 650. Порядок № 455 набрав чинності 14.03.2023 року, отже підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно вимог УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-ІХ, з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів УКТЗЕД, Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Держмитслужби України від 14 грудня 2022 року № 543, та визначальних для класифікації характеристик товару.
Відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631, посадовою особою митниці під час митного оформлення заявлених Позивачем товарів, серед іншого, здійснюється перевірка правильності класифікації товарів.
За інформацією рішення щодо класифікації товару, яке є предметом судового оскарження у цій справі, посадовою особою митниці рішення приймалось з урахуванням Закону України від 19 жовтня 2022 року № 2697-ІХ «Про Митний тариф України» УКТ ЗЕД, Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Пояснень до УКТ ЗЕД, затверджених наказом Держмитслужби від 14 грудня 2022 року, Висновку недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару від 29 серпня 2023 року № 558, а також листа державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 01 вересня 2023 року № 124/1138а.
Цим рішенням відповідач класифікував імпортований позивачем товар - модель опорної конструкції №2, виріб SE.IS.01.501.000.01.00 1 шт за УКТ ЗЕД 8807 90 30 00 (лiтальнi апарати, космiчнi апарати та їх частини).
Позиція позивача полягає у тому, що імпортований товар не забезпечує роботоздатність чи справність літального апарату та/або ракет-носіїв, оскільки при розборці їх елементами вважаються компоненти та обладнання, без яких відповідний виріб не може існувати або виконувати покладені на нього функції.
Відповідач же наполягає на тому, що імпортований товар не відноситься до виробів загального призначення, не виключається примітками до Розділу XVІІ, а являється виробом космічного призначення, який спеціально спроектовано та виготовлено виключно з метою його застосування в якості адаптера при монтажі мікросупутників та кубсатів цивільного призначення на ракету-носій Falcon-9 при здійсненні групових виведень космічних апаратів на навколоземну орбіту.
Надаючи оцінку таким доводам учасників справи суд знову ж таки зазначає, що за оскарженим рішенням імпортований товар відповідачем віднесено за УКТ ЗЕД 8807 90 30 00 а саме: частини літальних апаратів товарних позицій 8801, 8802 або 8806: група 88 Лiтальнi апарати, космiчнi апарати та їх частини, 8807 90 інші; -- 8807 90 30 00 суборбiтальних та космiчних ракет-носiїв.
Суд зазначає, що до цієї групи (88) включаються аеростати та дирижаблі і безмоторні літальні апарати (товарна позиція 8801), інші літальні апарати, космічні апарати (включаючи супутники) та їх ракети-носії (товарна позиція 8802), деякі види споріднених пристроїв, таких як парашути (товарна позиція 8804), а також стартове устаткування для літальних апаратів, палубні гальмові пристрої і наземні тренажери для льотного складу (товарна позиція 8805). За умови додержання положень приміток до розділу XVII до цієї групи включаються також частини цього устаткування.
Не повністю укомплектовані чи недобудовані літальні апарати (тобто літальні апарати, не укомплектовані двигунами чи бортовим устаткуванням) класифікуються як відповідні укомплектовані або повністю складені літальні апарати за умови, що вони мають такі ж основні властивості.
У розглянутому випадку фактично спірним є питання: чи може вважатися імпортований позивачем товар саме як «частина» суборбiтальних та космiчних ракет-носiїв, адже на переконання суду, під терміном «частина», саме у розумінні положень УКТЗЕД слід вважати певний виріб, який виконує певні технічні функції у складі більш складнішого виробу, або змінює його для відновлення справності.
Відповідно до наданих до митного оформлення технічних довідок слідує, що модель опорної конструкції №2, виріб SE.IS.01.501.000.01.00 підтримуюча конструкція-адаптер - призначена для об`єднання та закріплення декількох габаритно-масових макетів або космічних апаратів цивільного призначення (корисне навантаження) зі стандартизованими промисловими інтерфейсами (81 , 152 або 243) на один механічний інтерфейс (24) при проведенні випробувань на міцність та стійкість до вібрацій, підтвердження розрахункових параметрів (навантаження, міцність, тощо). Виріб дозволяє встановити до 585 кг корисного навантаження в максимальній комплектації і може застосовуватися як в горизонтальній, так і в вертикальній орієнтації. Конструкція є універсальною і дозволяє складати її в різних конфігураціях та орієнтаціях відповідно до потреб Замовника.
Модель опорної конструкції, виріб SE.IS.01.501.000.01.00 спеціально спроектовано та виготовлено виключно з метою його застосування в якості адаптера при монтажі мікросупутників та кубсатів цивільного призначення на ракету-носій Falcon-9 при здійсненні групових виведень космічних апаратів на навколоземну орбіту, а також при проведенні кваліфікаційних випробувань виробу та мікросупутників/кубсатів для допуску до пуску.
Основні роботи із виробом це:
- встановлення та знаття різного набору масо-габаритних макетів або реальних мікроспутників та кубсатів на виріб;
- здійснення транспортування збірок для підтвердження міцності конструкції та безпеки таких операцій для мікросупутників/кубсантів;
- розміщення збірок на вібраціцйних стендах та проведення випробувань різного типу для підтвердження допуску до транспортування та запуску збірок.
Відповідно до висновку недержавної експертизи щодо попередньої ідентифікації товару від 29.08.2023 року №558, модель опорної конструкції, виріб SE.IS.01.501.000.01.00 за своїм призначенням та конструкцією є підтримуючою конструкцією-адаптером і призначений для об`єднання та закріплення декількох габаритно-масових макетів або космічних апаратів.
Крім того, відповідно до висновку за результатами аналізу товарів, поміщених в режим імпорту, складеним ДП «КБ «Південне», модель опорної конструкції, виріб SE.IS.01.501.000.01.00 не може бути віднесена до частин, систем або підсистем космічних або літальних апаратів, а також ракет-носіїв, без яких відповідний виріб не може існувати.
Слід зазначити, що правове регулювання спірних правовідносин не містить визначення терміну «частина» літального апарату.
Натомість, в поясненнях до групи 88 Розділу XVII міститься певний перелік того, що може відноситься до «частин» товарів цієї групи, наприклад:
(ІІ) Частини літальних апаратів, включаючи планери і повітряні змії, наприклад:
(1) фюзеляжі (корпуси); секції фюзеляжів (корпусів); їх внутрішні чи зовнішні частини
(обтічники антени радіолокатора, хвостові конуси, обтічники, панелі, перегородки,
багажні відсіки, підлоги, приладові дошки, шпангоути, двері, аварійні парашути та
жолоби, вікна, люки і т.п.);
(2) крила та їхні деталі (лонжерони, нервюри, поперечні силові елементи);
(3) рухомі або нерухомі поверхні керування (елерони, передкрилки, інтерцептори,
закрилки, рулі висоти, рулі напрямку, стабілізатори, сервокермо і т.п.);
(4) гондоли, капоти, гондоли двигунів та пілони;
(5) шасі (включаючи гальма та їхні вузли) і механізми їх убирання; колеса (з шинами або без них); посадкові лижі;
(6) поплавці гідролітаків;
(7) повітряні гвинти, ротори вертольотів і автожирів; лопаті до повітряних гвинтів і
роторів, механізми регулювання кроку лопаті повітряного гвинта і ротора;
(8) важелі керування (колонки керування, рульові важелі та інші різні інші важелі
(9) паливні баки, включаючи додаткові (запасні) паливні баки.
Хоча наведений перелік не є вичерпним, втім, він не включає модель опорної конструкції, виріб SE.IS.01.501.000.01.00.
При цьому, перелік цих «частин» свідчать про те, що до «частин» літальних апаратів належать саме ті частини, без яких ці вироби функціонувати не зможуть.
Резюмуючи наведене, суд доходить висновку, що імпортований позивачем товар за своїм технічним призначенням у розумінні положень УКТЗЕД, зокрема групи 88, не може бути віднесений саме до «частини» літальних апаратів товарних позицій, адже безпосередньо не відіграє ту «роль», без якої відповідний виріб, як-от: літальний апарат та/або космiчна ракета-носiй, не може існувати, позаяк являє (товар) собою певну підтримуючу конструкцію.
При цьому, як доречно відзначає позивач, спірні правовідносини не виокремлюють такий термін як «виріб космічного призначення», як помилково зазначає відповідач в заявах по суті та у судових засіданнях.
Крім того, досліджуючи зміст оскарженого рішення суд зазначає, що воно не відповідає критеріям, що висуваються до нього Кодексом адміністративного судочинства України, адже містить виключно перелік положень нормативно-правових актів без наведення жодного обгрунтування того, чому саме імпортований товар віднесений за кодом УКТ ЗЕД до 8807 90 30 00.
Сукупність наведених обставин у зіставленні із правовим регулюванням спірних правовідносин у взаємозв`язку з дослідженими доказами свідчать на користь висновку про те, що рішення відповідача є протиправним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі відповідно.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЕНЕРЖІ» задовольнити повністю.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЕНЕРЖІ» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири), 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 01 квітня 2024 року.

Суддя Л.Є. Букіна