Справа № 523/1984/24
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/1984/24
Провадження № 2-а/523/34/24
УХВАЛА

10.04.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді Кремер І.О.,

за участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 Кучеренко Геннадія Анатолійовича про відвід судді з розгляду адміністративної справи № 523/1984/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді адміністративна справа № 523/1984/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Суд констатує, що 08.04.2024 року судді була передана заява представника позивача Кучеренко Г.А. про відвід головуючої судді Кремер І.О. з розгляду даної адміністративної справи.

Обґрунтовуючи подану заяву представник позивача Кучеренко Г.А. вказує на те, що у судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2024 року представником позивача було подано клопотання про огляд транспортного засобу, яке є доказом у даній справі в порядку ст. 81 КАС України. Головуюча суддя Кремер І.О. розглянула вказане клопотання, та не відділяючись до нарадчої кімнати на місці протокольно ухвалила відмовити у задоволенні поданого клопотання про огляд транспортного засобу. Обґрунтовуючи відмову у задоволенні даного клопотання суддею було зазначено про те, що з дати проведення контролю ваги транспортного засобу і дати заявлення клопотання пройшов певний час, за яким міг змінитися об`єкт огляду. Однак, норми ст. 81 КАС України щодо огляду транспортного засобу є імперативними, у зв`язку з чим, суд не міг відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки таке підлягало безпосередньому задоволенню та огляду судом транспортного засобу. Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання представника позивача суддя Кремер І.О. фактично поставила під сумні імперативність норми ст. 81 КАС України. Вказані дії свідчать про упередженість та заінтересованість головуючої судді Кремер І.О. у результаті розгляду даної справи.

А тому, просить суд на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України відвести суддю Кремер І.О. з розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 40 КАС України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступні обставини.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд констатує, що 01.04.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про огляд транспортного засобу, як речового доказу, в порядку ст. 81 КАС України.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2024 року представник позивача Кучеренко Г.А. підтримав подане клопотання та пояснив, що у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на переобладнання позивачем транспортного засобу, що в свою чергу, на думку відповідача, є допустимим для перевезення вантажу масою в 40 тон. При цьому, як випливає зі змісту відзиву, за незаконне переобладнання позивачем транспортного засобу (ст. 121 КпАП України) відповідач не притягувався до відповідальності та технічну експертизу транспортного засобу, в ході процесу не замовляв. А тому, твердження сторони відповідача про переобладнання транспортного засобу без проведення відповідного фахового дослідження/експертизи є повністю недоречним та безпідставним. А тому, представник позивача зазначив, що суд повинен оглянути транспортний засіб та за результатами такого огляду встановити чи було наявне переобладнання транспортного засобу чи ні.

Представник відповідача Ковальчук В.М. в судовому засіданні 03.04.2024 року заперечила проти задоволення даного клопотання та пояснила, що таке не стосується предмета розгляду даної справи, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою Серії АА № 00017004 від 23.01.2024 року з тих підстав, що позивач, будучи відповідальною особою допустив рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,62% (5,45 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Питання щодо переобладнання транспортного засобу жодним чином не стосується предмета розгляду даної справи.

Так, в судовому засіданні 03.04.2024 року, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, судом було розглянуто клопотання представника позивача ОСОБА_2 та постановлено на місці без виходу до нарадчої кімнати протокольну ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні клопотання представника про огляд транспортного засобу.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні клопотання про проведення огляду транспортного засобу судом було зазначено, що суд є фахівцем у галузі права та не володіє відповідними знаннями у сфері заводських конструкцій великогабаритних транспортних засобів для того, щоб встановити та спростувати факт переобладнання позивачем транспортного засобу, що по суті є експертним дослідженням. Також, судом було зазначено, що оскаржувана постанова була винесена суб`єктом оскарження 23.01.2024 року, а клопотання подано 01.04.2024 року та внаслідок такого тривалого часу до конструкції транспортного засобу могли бути внесені зміни, однак, суд, знову ж таки, в силу відсутності фахових знань у галузі, відмінній від галузі права, не може за результатами тільки одного огляду встановити даний факт. Окрім того, сторона позивача не позбавлена була можливості надати суду висновок відповідного фахівця для підтвердження факту відсутності переобладнання транспортного засобу, у разі якщо вона вважає за необхідним довести дану обставину.

Щодо твердження представника позивача ОСОБА_2 про те, що норма ст. 81 КАС України є імперативною та зобов`язує суд у будь якому випадку здійснити огляд речового доказу у разі заявлення відповідного клопотання, то суд зазначає, що таке твердження представника позивача є помилковим з огляду на наступне.

Статтею 81 КС України регламентовано процесуальний порядок огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Зокрема, ч. 1 ст. 81 КАС України передбачено, що письмові, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із оскаржуваної Постанови Серії АА № 00017004 від 23.01.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КпАП України у зв`язку з тим, що будучи відповідальною особою він допустив рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,62% (5,45 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Суд констатує, що питання щодо переобладнання транспортного засобу жодним чином не стосується предмета розгляду даної справи, так само як і у відзиві на позовну заяву представником відповідача жодним чином не зазначалося про факт здійснення позивачем переобладнання транспортного засобу.

Вказане твердження є виключно припущенням представника позивача ОСОБА_2 , якому в судовому засіданні як судом, так і представником відповідача неодноразово роз`яснювалося про те, що факт переобладнання транспортного засобу не є предметом доказування у даній справі, а тільки факт перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,62% (5,45 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., який було зафіксовано відповідним технічними засобом в автоматичному режимі саме на дату 23.01.2024 року.

Таким чином, сам транспортний засіб станом на день заявлення клопотання 01.04.2024 року не є в розумінні ст. 73 КАС України належним доказом у даній справі, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування.

За приписами ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Суд констатує, що у будь якому випадку, передуванню огляду будь якого доказу за його місцем знаходження є розгляд судом відповідного клопотання за результатами якого суд вирішує задовольнити таке клопотання та провести огляд доказу за його місцезнаходженням чи відмовити у проведенні такого огляду.

При розгляді заявленого представником позивача ОСОБА_2 клопотання про проведення огляду транспортного засобу за його місцезнаходженням судом було враховано мету такого огляду, та у судовому засіданні 03.04.2024 року було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18), які суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Окрім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, при розгляді заяви про відвід встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятим судом процесуальним рішенням, зокрема щодо розгляду клопотання про огляд транспортного засобу за його місцезнаходженням. Заява про відвід не містить відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Кремер І.О., а суб`єктивні висновки учасника адміністративної справи внаслідок незгоди з процесуальними діями чи рішеннями суду самі по собі, за відсутності будь-яких інших доводів, не є такими відомостями.

Згідно приписів ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відсутні підстави для задоволення вказаного відводу у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, заява про відвід судді надійшла за три робочі дні до наступного судового засідання, суд доходить висновку про необхідність передачі матеріалів даної справи для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Питання про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О. з розгляду адміністративної справи № 523/1984/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі передати до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленою ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер