Справа № 755/6214/24
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/6214/24
Провадження №: 2-а/755/97/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень про примусове видворення з України та заборону в`їзду в Україну,

в с т а н о в и в:

08 квітня 2024 року (вх.№ЕП-4455) ОСОБА_1 , діючи через представника - адвоката Віталія Кацідим, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень про примусове видворення з України та заборону в`їзду в Україну.

08 квітня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано в провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. Вивчивши матеріали адміністративного позову та долучені до нього додатки на предмет дотримання вимог адміністративного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи з положень частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини 8 статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Статтею 59 (частина 4) КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Водночас відповідно до статті 59 частини 7 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до статті 20 частини 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із статтею 26 частиною 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 26 частини 3 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

До того ж, виходячи зі змісту статті 26 частин 1, 3 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" , ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) на підставі вже укладеного договору. Тобто, ордер є документом, який лише посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, тоді як увесь обсяг повноважень адвоката діяти від імені клієнта обумовлюється предметом договору про надання правової допомоги та колом визначених в ньому повноважень адвоката.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (стаття 26 частина 2 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 (далі по тексту - також Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Разом з тим, поданий представником позивача ордер не є сформованим електронним ордером через модуль у підсистемі "Електронний суд" у встановленій адміністратором формі, а є додатком до заяви, а тому має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням №41.

При цьому, відповідно до роз`яснень Національної асоціації адвокатів України (https://unba.org.ua/news/4266-servis-onlajn-generacii-orderiv-dostupnij-na-sajti-naau.html) навіть за умови формування бланку ордеру в особистому кабінеті адвоката, він обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера. Електронний підпис у новому сервісі онлайн-генерації ордерів наразі перебуває у стадії розробки.

Крім того, згідно з відомостями Автоматизованої системи документообігу у позивача відсутній зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) електронний кабінет.

Відповідно до частини 10 статті 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Отже, звернення до суду з позовною заявою за допомогою без використанням електронного підпису, є способом, який не передбачений чинним процесуальним законодавством.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позов від імені ОСОБА_1 подано представником - адвокатом Кацідим Віталієм Олександровичем до суду електронною поштою, не містить електронного цифрового підпису позивача та його представника, крім того не містить рукописного підпису суб`єкта звернення.

В силу приписів пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що позовна заява подана особою, яка не підтвердила відповідного права належними документами, тому позовну заяву необхідно повернути на підставі вищевказаних положень закону.

При цьому, суд зважає на висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28 травня 1985 року у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13 лютого 2001 року у справі "Кромбах проти Франції", в яких Суд наголосив на тому, що держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

Крім того, у рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Системний аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), за умови дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист. Цих правил під час звернення до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 представником позивача -- адвокатом Кацідим Віталієм Олександровичем не дотримано.

Згідно частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене подану до суду позовну заяву належить повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень про примусове видворення з України та заборону в`їзду в Україну, - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

С у д д я