Справа № 320/15317/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Рожок В. В.

представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 12.02.2024) у справі за адміністративним позовом Служби безпеки України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Служба безпеки України звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову від 03.04.2023 державного виконавця ВПВР ДДВС у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов залишено без задоволення. задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи,

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. у справі №823/1295/15 ДСК (провадження №2-іс/811/8/15), залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 р., адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ос в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області; поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області з 23 жовтня 2014 року; зобов`язано Службу безпеки України надати до Міністерства юстиції України відомості про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади»; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.10.2021 р. Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №823/1295/15 ДСК про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області з 23 жовтня 2014 року.

Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС від 28.10.2021 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №823/1295/15 ДСК, виданого 19.10.2021 Кіровоградським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ в Черкаській області з 23.10.2014. Боржник - СБУ, стягувач - ОСОБА_2 . У постанові зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС від 03.04.2023 ВП НОМЕР_1 за невиконання рішення суду без поважних причин на СБУ накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Вважаючи, що відповідач протиправно виніс постанову про накладення штрафу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII, у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови від 15.01.2021).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частини 2 статті 63 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 1404 у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 75 Закону № 1404 у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі №420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 у справі №823/1295/15 ДСК визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 23.10.2014 №10/12-ос в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області з 23.10.2014. Зобов`язано Службу безпеки України надати до Міністерства юстиції України відомості про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади».

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області допущено до негайного виконання.

Зобов`язано Службу безпеки України надати до Міністерства юстиції України відомості про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади».

Зі спірної постанови від 03.04.2023 ВП НОМЕР_1 про накладення штраф за невиконання рішення суду без поважних причин вбачається, що підставою для її винесення зазначено невиконання станом на 03.04.2023 рішення суду про поновлення поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Черкаській області з 23 жовтня 2014 року, з вини Державної фіскальної служби України».

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, відповідно до витягу з наказу Голови СБУ від 30.12.2020 №1831-ОС/дск по особовому складу на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 у справі №823/1295/15 скасовано наказ Голови СБУ від 23.10.2014 №10/12-ос в частині зарахування підполковника ОСОБА_2 у розпорядження начальника Управління СБУ в Черкаській області по посаді заступника начальника управління відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та за підпунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ та звільнення його з посади заступника начальника управління - начальника відділу Управління СБУ в Черкаській області.

Відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ зараховано в розпорядження за підпунктом «б» пункту 48 (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління СБУ від 08.01.2014 №1/ДСК) з 24.10.2014 до 24.01.2015 начальника Управління СБУ в Черкаській області підполковника ОСОБА_2 по посаді заступника начальника управління зі збереженням раніше встановлених розмірів надбавок, доплат і преміювання згідно з Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців СБУ, затвердженого наказом СБУ №35/ДСК-2008, звільнивши його з посади заступника начальника - начальника відділу.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, наказ Голови СБУ від 30.12.2020 №1831-ОС/дск не відповідає резолютивній частині судового рішення у справі №823/1295/15 та наказу Голови СБУ від 30.12.2020 №1831-ОС/дск, а відтак, не свідчить про виконання рішення суду.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності у останнього можливості виконати судове рішення іншим способом, ніж шляхом прийняття наказу Голови СБУ від 30.12.2020 №1831-ОС/дск, у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з військової служби на підставі поданого ним рапорту у 2015 році.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, положеннями статті 33 Закону №1404-VIII боржнику надано право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з відстроченням і розстроченням виконання, зміною чи встановленням способу і порядку виконання судового рішення врегульовано також положеннями статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведених положень слідує, що сторони виконавчого провадження у випадку наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим мають право звернутися до суду з відповідною заявою.

Поряд із цим, апелянт зазначаючи про відсутність у нього правових підстав для виконання судового рішення в інший спосіб, ніж шляхом винесення наказу від 30.12.2020 №1831-ОС/дск з огляду на звільнення ОСОБА_2 з військової служби за поданим ним рапортом у 2015 році, правом на звернення до суду із відповідною заявою про зміною чи встановленням способу і порядку виконання судового рішення не звертався, рішення суду, яке набрало законної сили в межах резолютивної частини не виконав.

Крім того, з інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі №340/4580/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2023, адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба безпеки України задоволено.

В рамках вказаної справи встановлено, що станом на час вирішення даного спору Службою безпеки України вимоги рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. у справі №823/1295/15 ДСК не виконано.

Також, цілком безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині порушення відповідачем порядку та строків притягнення позивача до відповідальності за невиконання рішення суду.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, встановлений частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII обов`язок державного виконавця перевірити виконання рішення, яке підлягає негайному виконанню боржником, не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження не зобов`язує державного виконавця виносити постанову про накладення на боржника штрафу у той же день.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Служби безпеки України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 09.04.2024)