Справа № 200/1910/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

05 квітня 2024 року Справа №200/1910/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Абдукадирова К.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Національного банку України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9: ЄДРПОУ: ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

31 березня 2024 року через підсистему «Електронний Суд» до Донецького окружного адміністративного суду надісланий позов ОСОБА_1 до Національного банку України, в якому позивач просив суд:

-визнати протиправними дії Національного банку України через надання ОСОБА_1 неправдивої інформації в листі від 20.12.2023 року за № А-14-0004/93862;

-зобов`язати Національний банк України надати правдиву інформацію на наступні питання:

"надаючи мені відповідь на дану скаргу чітко зазначити ХТО та ЩО мені передав в оренду на умовах лізингу; який статус у ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" за договором №0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, враховуючи що станом на 17.03.2023 року ще не існувало жодного документу про отримання мною будь-яких товарів в системі плати пізніше;

який статус у ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" за договором №0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, враховуючи що станом на 17.03.2023 року ще не існувало жодного документу про отримання мною будь-яких товарів в системі плати пізніше;

обґрунтовану відповідь, як регулятора у вигляді роз`яснення на питання: "Як може бути укладено між будь-якою особою та споживачем договір прямого лізингу без ЛІЗИНГОДАВЦЯ"? обґрунтовану відповідь, як регулятора у вигляді роз`яснення на питання: "Як може бути укладено між будь-якою особою та споживачем договір прямого лізингу без ЛІЗИНГОДАВЦЯ"?."

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У позовній заяві позивач зазначає, що 17.03.2023 року ним було направлено на адресу відповідача Скаргу «на порушення ліцензійних умов ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП"» від 17.03.2023 року (вх. NoА-146407/7/5097 від 20.03.2023 р.) в якому він просив НБУ про наступне:

"надаючи мені відповідь на дану скаргу чітко зазначити ХТО та ЩО мені передав в оренду на умовах лізингу; який статус у ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" за договором №0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, враховуючи що станом на 17.03.2023 року ще не існувало жодного документу про отримання мною будь-яких товарів в системі плати пізніше;

який статус у ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" за договором №0 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, враховуючи що станом на 17.03.2023 року ще не існувало жодного документу про отримання мною будь-яких товарів в системі плати пізніше; обґрунтовану відповідь, як регулятора у вигляді роз`яснення на питання: "Як може бути укладено між будь-якою особою та споживачем договір прямого лізингу без ЛІЗИНГОДАВЦЯ"?

обґрунтовану відповідь, як регулятора у вигляді роз`яснення на питання: "Як може бути укладено між будь-якою особою та споживачем договір прямого лізингу без ЛІЗИНГОДАВЦЯ"?"

20 грудня 2023 року на адресу позивача надійшов лист від 20.12.2023 року за №А-14- 0004/93862 в якому, на його думку, міститься явно неправдива інформація та відсутні відповіді на порушені вищезазначені питання.

Судом встановлено, що 28 червня 2023 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/1728/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Національного банку України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9: ЄДРПОУ: ) про визнання порушення прав ОСОБА_1 через неналежний розгляд скарги «на порушення ліцензійних умов ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» від 17.03.2023 (вх. № А-146407/7/5097 від 20.03.2023) та про зобов`язання Національного Банку України, в строк встановлений судом, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 «на порушення ліцензійних умов ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» від 17.03.2023 (вх. № А-146407/7/5097 від 20.03.2023) з наданням обґрунтованих відповідей на всі порушені в ній питання відмовлено повністю.

22 листопада 2023 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 р. у справі № 200/1728/23 скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національного банку України, які виявилися у ненаданні повної аргументованої відповіді ОСОБА_1 на скаргу від 17.03.2023 (за вх. № А-146407/7/5097 від 20.03.2023).

Зобов`язано Національний банк України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 17.03.2023 (за вх. № А-146407/7/5097 від 20.03.2023) та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

26 лютого 2024 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року задоволено.

Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/1728/23 шляхом зобов`язання Національний банк України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 200/1728/23 у двомісячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Також, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року встановлено, що матеріали справи містять лист НБУ № 14-0004/93862 від 20.12.2023 у якому зазначено, що він прийнятий за результатами повторного розгляду скарги позивача від 20.03.2023 № А-146407/7/5097 з урахуванням висновків, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 200/1728/23.

Проте, зі змісту вказаного листа не вбачається, що відповідачем враховано вищевикладені висновки суду у тому числі висновки щодо можливості або неможливості проведення перевірки вищевказаного підприємства з питань викладених у скарзі.

В ухвалі від 26 лютого 2024 року Перший апеляційний адміністративний суд дійшов до висновку щодо не підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції - шляхом зобов`язання подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у двомісячний строк з дня отримання копії цієї ухвали, що обумовлює задоволення заяви позивача.

Відповідно до відомостей, які міститься в КП «Діловодство спеціалізованого суду» 01 квітня 2024 року Національним банком України подано звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 200/1728/23. До вказаної заяви додано лист Національного банку України №14-0004/24106 від 27.03.2024 «Про розгляд скарги», відповідно до якого Національний банк України, повторно розглянув скаргу від 17.03.2023 (вх. № А-146407/7/5097 від 20.03.2023) з урахуванням висновків, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 200/1728/23 та ухвали Суду від 26.02.2024 про встановлення судового контролю за виконанням Постанови та надав відповідь на запитання позивача, викладені зокрема, в позовній заяві від 31.03.2024.

Надаючи оцінку спірним питанням в межах даної справи, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 N18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 N11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 200/1728/23 є обов`язковою до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугувала незгода позивача з відповіддю Національного банку України на скаргу від 17.03.2023, яка викладена в листі від 20.12.2023 року за №А-14-0004/93862. Судом встановлено, що спірний лист від 20.12.2023 року за №А-14-0004/93862 прийнятий за результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_1 від 20.03.2023 № А-146407/7/5097 з урахуванням висновків, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 200/1728/23

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить висновку, що наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, про визнання протиправними дії НБУ через надання ОСОБА_1 неправдивої інформації в листі від 20.12.2023 року за № А-14-0004/93862; зобов`язання НБУ надати правдиву інформацію.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Національного банку України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9: ЄДРПОУ: ) про визнання протиправними дії НБУ через надання ОСОБА_1 неправдивої інформації в листі від 20.12.2023 року за NoА-14-0004/93862; зобов`язати НБУ надати правдиву інформацію.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвалт складеий та підписаний 05.04.2024 року.

Суддя К.Е. Абдукадирова