Справа № 500/492/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/492/24

04 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі, відповідач), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 податкового боргу в сумі - 100033,20 грн. з них: - по платежу орендна плата з фізичних осіб у сумі - 75989,65 грн., - по платежу єдиний податок з фізичних осіб в сумі - 24043,55 грн.

Позов обґрунтований тим, що у відповідача існує заборгованість, яка виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання в сумі 100033,20 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала суду направлена відповідачу за адресою, що зазначена у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак до суду повернувся конверт з вказаною ухвалою та довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням "адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом на офіційному веб-сайті судової влади України та офіційному веб-сайті Тернопільського окружного адміністративного суду опубліковано повідомлення про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику осіб та зазначено, що після опублікування повідомлення відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи. У разі не надходження відзиву відповідача, або ж заяви про розгляд справи за участю відповідача, справа буде розглянута за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів. Відтак, суд вважає, що у даному випадку відповідач належним чином та у спосіб, визначений КАС України повідомлений про розгляд даної адміністративної справи.

Відзиву у встановлений судом строк до суду не надходило.

Частиною шостою ст.162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільській ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі - 100033,20 грн. в т.ч.: - по платежу орендна плата з фізичних осіб у сумі - 75989,65 грн. (основний платіж).

Дана заборгованість виникла в результаті несплати узгодженого грошового зобов`язання, визначеного платником самостійно згідно поданих декларацій. Так, згідно поданої звітності від 16.02.2023 року відповідачем визначено податкове зобов`язання в розмірі 182375,09 грн. зі сплатою рівними частками щомісяця - 15197,93 грн. Однак, залишилось фактично не сплачене самостійно визначене податкове зобов`язання за період з червня по листопад 2023 року.

- по платежу єдиний податок з фізичних осіб в сумі - 24043,55 грн. (основний платіж).

Заборгованість по даному платежу виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого платником самостійно відповідно до податкових декларацій від 18.07.2023 року на суму 3919,74 грн. (з урахуванням сплачених (погашених) сум), від 18.08.2023 року на суму - 3886,74 грн. та від 06.11.2023 року на суму - 19560,00 грн.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків ( п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку згідно п.38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.294.1 ст.294 ПКУ, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є квартал.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 ПКУ, податкові декларації подаються на базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно п.295.3 ст. 295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до пп.9.6 п.9 підрозділу 8. Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку розділу XX Перехідних положень ПКУ податковий (звітний) період для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановленні цим пунктом, дорівнює календарному місяцю.

Як передбачено пп.9.7 п.9 підрозділу 8 Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку розділу XX Перехідних положень ПКУ платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для місячного податкового (звітного) періоду, крім випадків, передбачених цим пунктом.

У відповідності до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації подаються на базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пп.9.6 п. 9 підрозділу 8 особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку розділу XX Перехідних положень ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп.9.7 цього пункту для подання податкової декларації.

Землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким згідно із законом надано у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 ПК України).

Об`єктом оподаткування орендної плати є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 ПК України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XIIIПКУ (п. 288.7 ст. 288 ПК України).

Об`єктами оподаткування земельним податком є (п. 270.1 ст.270 ПКУ) - земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), що знаходяться у власності; земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 ПК).

Згідно до п. 286.2 ст. 286 розділу XIII ПКУ платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст.287 розділу XIII ПКУ).

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визнається податковим боргом.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку, розрахунком суми боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу виставлялась податкова вимога №8364-54 від 04.03.2020 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Відповідно до п. 41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти. Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Виходячи з норм статті 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у податкового органу через 30 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області податковий борг в сумі - 100033 (сто тисяч тридцять три) грн. 20 коп., з них: - по платежу орендна плата з фізичних осіб у сумі - 75989 ( сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 65 коп.; - по платежу єдиний податок з фізичних осіб в сумі - 24043 (двадцять чотири тисячі сорок три) грн. 55 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 04 квітня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003 );

відповідач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.