Справа № 200/2226/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року справа №200/2226/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Духневич О.С.), складеного в повному обсязі 17 липня 2023 року, у справі № 200/2226/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком 1 (Шахтарі) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періодів перебування на пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 07.10.2004 по 31.10.2007; з 01.08.2010 по 04.08.2010; з 25.03.2011 по 27.03.2011; з 30.03.2011 по 28.10.2022 протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 20 грудня 2022 року про перерахунок пенсії за віком, зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1 (Шахтарі) періодів перебування на пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 07.10.2004 по 31.10.2007; з 01.08.2010 по 04.08.2010; з 25.03.2011 по 27.03.2011; з 30.03.2011 по 28.10.2022 та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного стажу з 28 жовтня 2022 року

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо розрахунку пільгового стажу за Списком № 1 (Шахтарі) ОСОБА_1 без урахування періодів перебування на пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 07.10.2004 по 31.10.2007; з 01.08.2010 по 04.08.2010; з 25.03.2011 по 27.03.2011; з 30.03.2011 по 27.10.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 грудня 2022 року про перерахунок пенсії за віком, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 (Шахтарі) період перебування на пенсії по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 07.10.2004 по 31.10.2007; з 01.08.2010 по 04.08.2010; з 25.03.2011 по 27.03.2011; з 30.03.2011 по 27.10.2022 та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного стажу з 28 жовтня 2022 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 200/2226/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що 20.12.2022 року ОСОБА_1 надав заяву № 3291 про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Головне управління листом від 20.01.2023 року ініціювало повторно розглянути заяву №3291 про перерахунок від 20.12.2022 та перевірити правомірність обчислення страхового стажу та винести відповідне рішення. За результатами контрольної перевірки страховий стаж ОСОБА_1 , врахований по 30.06.2021 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, склав 39 років 09 місяців, в тому числі за Списком №1 11 років 06 місяців 01 день, зокрема 02 роки 08 місяців 03 дні - знаходження на інвалідності від нещасного випадку або професійному захворювання актом Н1/П4.

Періоди перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 04.06.2003 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 06.10.2004 враховано до пільгового стажу. Відповідно до записів трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 , після визнання особою з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва, працював з 07.10.2004 по 27.07.2022, отже підстави для зарахування періодів роботи з 07.10.2004 по 31.10.2007, з 01.08.2010 по 04.08.2010, з 25.01.2011 по 31.01.2012, з 06.03.2012 по 31.03.2014, з 22.04.2014 по 30.06.2021 з категорією стажу «знаходження на інвалідності від нещасного випадку або професійного захворювання», відсутні.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/2226/23, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.06.2003 року по 27.10.2022 року отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

28.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, із заявою № 2729 про перехід на інший вид пенсії за віком Список № 1.

За заявою позивача № 2729, 28.10.2022 року його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

20.12.2022 року ОСОБА_1 подав заяву № 3291 про перерахунок пенсії за матеріалами пенсійної справи зарахувати у пільговий стаж по ЗУ «Про престижність шахтарської праці» період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва, відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

Заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності було опрацьовано заяву позивача та проведено перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи з 07.10.2004 до 31.10.2007, з 01.08.2010 до 04.08.2010, з 25.01.2011 до 31.01.2012, з 06.03.2012 до 31.03.2014, з 22.04.2014 до 30.06.2021 з категорією стажу «знаходження на інвалідності від нещасного випадку або професійного захворювання».

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 20.01.2023 року ініціювало повторно розглянути заяву позивача №3291 про перерахунок від 20.12.2022 року та перевірити правомірність обчислення страхового стажу та винести відповідне рішення.

За результатами контрольної перевірки страховий стаж ОСОБА_1 , врахований по 30.06.2021 року та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, склав 39 років 09 місяців, в тому числі за Списком №1 11 років 06 місяців 01 день, зокрема 02 роки 08 місяців 03 дні - знаходження на інвалідності від нещасного випадку або професійного захворювання актом Н1/П4. Періоди перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 04.06.2003 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 06.10.2004 враховано до пільгового стажу.

04.04.2023 року представником позивача адвокатом Саєнко Олександром Миколайовичем до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області подано адвокатський запит, в якому адвокат просив:

«1. Надати вичерпну інформацію щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.12.2022 про перерахунок пенсії, надати відповідне рішення внаслідок розгляду цієї заяви.

2. Надати інформацію стосовно дати переведення ОСОБА_1 з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком.

3. Зазначити причини не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4. Надати інформацію щодо зарахування/не зарахування періоду навчання в Дзержинському гірничому технікумі Донецької області з 01.09.1987 по 24.06.1991 до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 »

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 25.04.2023 року № 0500-0202-8/33576 повідомило адвоката позивача про те, що відповідно до записів трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 , після визнання особою з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва, працював з 07.10.2004 по 27.07.2022, отже підстави для зарахування періодів роботи з 07.10.2004 по 31.10.2007, з 01.08.2010 по 04.08.2010, з 25.01.2011 по 31.01.2012, з 06.03.2012 по 31.03.2014, з 22.04.2014 по 30.06.2021 з категорією стажу «знаходження на інвалідності від нещасного випадку або професійного захворювання», відсутні

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 перебування позивача на пенсії по інвалідності від нещасного випадку, протиправною та такою, що суперечить приписам чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та зобов`язав управління повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами частини 5 статті 56 Закону №1788-XII, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Умовами пункту 4 частини 1 статті Закону № 1058-IV встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням як до, так і після 1 січня 2004 року зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого 18 листопада 2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватися лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 встановлено, що позивач:

26.12.1990 року прийнятий на роботу на Шахту «Торецька» на посаду учня гірника підземного, 20.04.1991 року звільнений за закінченням виробничої практики.

20.07.1994 року прийнятий на роботу на Шахту «Торецька» на посаду учня гірника підземного, 05.08.1994 року звільнений за закінченням виробничої практики.

07.07.1995 року прийнятий в Шахту «Торецька» підземним гірничим майстром, 29.07.1999 року звільнений за закінченням виробничої практики.

24.07.1996 року прийнятий на роботу на Шахту «Торецька» на посаду учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, 31.08.1996 року переведений гірником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 30.09.1996 року звільнений за закінченням виробничої практики.

10.01.1998 року прийнятий на роботу на Шахту «Торецька» на посаду підземного гірничого майстра з повним робочим днем під землею, 21.04.2000 року звільнений за власним бажанням.

08.11.2000 року прийнятий на роботу на Шахту «Дзержинськвуголь» на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, 16.01.2003 року переведений начальником дільниці підземним, 02.06.2003 року звільнений за станом здоров`я, п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Нещасний випадок на виробництві підтверджений актом № 24 від 17.02.2003 року про нещасний випадок на виробництві.

04.06.2003 позивачу встановлено третя група інвалідності, що підтверджено випискою з акту огляду МСЕК серії МСЕ № 066500, яка в подальшому продовжена після проходження позивачем періодичних оглядів МСЕК.

Отже, позивач з 04.06.2003 року є особою з інвалідністю, на час розгляду справи йому встановлена третя група інвалідності.

Також, згідно з відомостями трудової книжки позивач у період з 07.10.2004 року по 27.07.2022 року працював.

Крім того, як вже встановлено судом, позивачу призначено та у період з 04.06.2003 по 27.10.2022 він отримував пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві.

При цьому, відповідач не заперечує факт перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Матеріалами справи підтверджено, що інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого під час роботи заступника начальника дільниці з повним робочим днем в шахті, тобто за професією, що передбачена Списком № 1 та постановою КМУ № 202, і дає право на пільгове пенсійне забезпечення за ст. 114 Закону № 1058, що підтверджено записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 04.06.2003 року по 27.10.2022 року до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах відповідно до ст. 114 Закону № 1058.

Проте, до пільгового стажу ОСОБА_1 враховано лише періоди його перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 04.06.2003 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 06.10.2004.

Таким чином, до пільгового стажу позивача під час призначення йому пенсії за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» необхідно було врахувати період його перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що період перебування на інвалідності не може бути зараховано до пільгового стажу, оскільки позивач продовжив працювати, оскільки чинним законодавством не обмежено право особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва продовжувати працювати на будь-якій посаді, якщо він (вона) має змогу продовжувати працювати. При цьому законодавець чітко визначає право особи на зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 200/2226/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць