Справа № 560/2180/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2180/24
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 18.01.2024 №64 - протиправним;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо непризначення позивачу пенсії по інвалідності з дати звернення (15.01.2024);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити позивачу пенсію по інвалідності з дати звернення (15.01.2024).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наявність у неї достатньої кількості страхового стажу для призначення їй пенсії по інвалідності за ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується належними та достатніми доказами.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. На думку представника відповідача, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач не має, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

15.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV.

При зверненні з заявою про призначення пенсії по інвалідності позивачем надано, зокрема, архівний витяг комунальної установи Деражнянської міської ради "Трудовий архів" №92 від 09.01.2023.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №64 від 18.01.2024 за результатами розгляду заяви від 15.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з Законом України №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 цього Закону (15 років).

До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 05.11.1985 по 26.09.1996, згідно з довідкою від 09.01.2023 №92, оскільки в наказі про прийняття на роботу від листопада 1985 року, зазначено особу (рос. мовою) - ОСОБА_2 .

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 05.09.2003, Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області позивач - ОСОБА_1 , (рос. мовою) - ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку встановлено, що страховий стаж позивача становить 4 роки 08 місяців 24 дні, що недостатньо для призначення пенсії по інвалідності.

Про вказане рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача листом від 01.02.2024.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з ч.1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до змісту ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 30 (ч.1, ч.2) Закону №1058-IV визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

За приписами ч.1 ст. 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, серед іншого, для осіб з інвалідністю II та III груп, після досягнення 60 років - 15 років.

Згідно з ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, відповідач покликається на те, що за результатами розгляду документів, до страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 05.11.1985 по 26.09.1996, згідно з довідкою від 09.01.2023 №92, оскільки в наказі про прийняття на роботу від листопада 1985 року, зазначено особу (рос. мовою) - ОСОБА_2 .

Відтак, суд вважає, що відповідачем не ставиться під сумнів зміст вказаного документу, а саме: архівного витягу комунальної установи Деражнянської міської ради "Трудовий архів" №92 від 09.01.2023, при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії по інвалідності, а лише покликається на наявність формальних підстав.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Суд вважає, що допущена описка в написані ім`я позивача, через співзвучність та спорідненість імен в українській мові "Алла" та " ОСОБА_3 ", не може нівелювати право позивача на зарахування періодів її трудової діяльності та позбавляти права на належне пенсійне забезпечення.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через невідповідність особистих даних заявника, що не відповідає його паспортним даним, є протиправними.

Слід зазначити, що у спірному випадку відповідач не перевірив усі відомості, зокрема, інші архівні довідки, відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на предмет наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач не позбавлений права, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності записів трудової книжки, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.

Оскільки доводи відповідача при прийнятті рішення про призначення позивачу пенсії по інвалідності зводяться до формальних підстав, суд вважає, що спірне у даній справі рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності від 15.01.2024, прийнявши відповідне рішення, з врахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.01.2024 за №64 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 15.01.2024, прийнявши відповідне рішення, з врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул.Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський