Справа № 140/31/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій, які призвели до ненарахування та невиплати у повному обсязі доплати до пенсії за понаднормовий стаж, як постраждалій від ЧАЕС 3 категорії та зобов`язання провести перерахунок пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 2017 року до моменту припинення трудової діяльності, виходячи з того, що на цей момент понаднормовий стаж становив 32 роки.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 28.10.2007 отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як потерпіла 3 категорії від Чорнобильської катастрофи.

Зазначає, що 25.09.2023 звернулася до ГУ ПФУ у Волинської області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень пункту 2 статті 56 Закону №796-XII, в редакції, чинній до 01.10.2017, без застосування двоскладової формули при її обчисленні, однак відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку пенсії.

Із вказаною відмовою позивач не погоджується, зазначивши, що її пенсія призначена до внесення змін до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ (тобто до 11.10.2017), яким було встановлено пільгове обчислення понаднормового стажу без умови призначення пенсії на підставі частини другої статті 27 Закону №1058-IV. Оскільки пенсія не призначається вперше, а належить до перерахунку, то, на думку позивача, на неї не поширюється вказана умова, та їй відповідно до статті 56 Закону №796-XII повинен бути проведений перерахунок пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву від 15.01.2024 №0300-0902-8/2443 відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що ч. 3 ст.55 Закону №796-ХІІ визначено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. За приписами пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи у чоловіків не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, лише у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV. Вказана стаття визначає розмір пенсії залежно від наявного в особи стажу. Порядок доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж регламентований статтею 28 Закону №1058-IV, згідно з якою за кожен рік страхового стажу понад 35 років для чоловіків та 30 років для жінок пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону №1058-IV, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного законом.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058 передбачено обчислення пенсії наступним чином: частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Законом, визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після 01.01.2004, - відповідно до Закону.

Висновки про відсутність правових підстав на отримання надбавки за понаднормативний стаж відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи висловив Верховний Суд у справі в аналогічних правовідносинах.

Так, Верховний Суд у Постанові від 06.09.2023 у справі №300/2091/21 (провадження №К/9901/43345/21) зазначив, що умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж.

За документами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача враховано по 28.02.2023, який становить 47 років 01 місяць 23 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,47083). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 8339,92 грн, який обчислено за періоди роботи з 01.04.1978 по 31.03.1983 та з 01.07.2000 по 28.02.2023.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 28.10.2007 отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не заперечується відповідачем.

25.09.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії на умовах ч.2 ст.56 Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж (а.с.6).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 13.10.2023 №32802-32748/А-03/8-0300/23 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку та виплати пенсії на підставі ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. За документами електронної пенсійної справи страховий стаж враховано по 28.02.2023, який становить 47 років 01 місяць 23 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,47083). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 8339,92 грн, який обчислено за періоди роботи з 01.04.1978 по 31.03.1983 та з 01.07.2000 по 28.02.2023 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні 7405,03 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку -1,12625). Розмір пенсії на даний час становить 4223,14 грн, в тому числі: 3926,68 грн - розмір пенсії за віком; 182,58 грн - доплата за 17 років понаднормативного стажу; 113,88 грн - додаткова пенсія особі 3 категорії ЧАЕС (а.с.7).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо обчислення розміру пенсії без встановлення доплати до пенсії відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, чинній до 01.10.2017, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII (далі Закон №796-XII).

Статтею 56 Закону №796-XII встановлено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) для осіб, на яких розповсюджується дія цього Закону.

Пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) установлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки- 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі Закон №2148-VIII) пункт 2 статті 56 Закону №796-XII доповнено словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За приписами частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) (набрав чинності 01.01.2004) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Поряд з тим положеннями частини другої статті 27 Закону №1058-IV (і в первісній, і в чинній редакціях) обумовлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, Законом №1058-IV передбачено два варіанти обчислення розміру пенсії за віком у солідарній системі, з яких особа може обирати найбільш вигідний для себе. Перший варіант за новою формулою, другий за так званою двоскладовою формулою. Основою для обчислення розміру пенсії за новою формулою є скоригована заробітна плата та коефіцієнт страхового стажу. Другий варіант за двоскладовою формулою передбачає визначення розміру пенсії, яка складається із двох частин, які сумуються: одна частина припадає на період стажу до набрання чинності Законом №1058-IV (стаж до 01.01.2004) і визначається відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, а друга частина пенсії - на період страхового стажу після набрання чинності вказаним Законом.

Абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV в первісній редакції було передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV в чинній редакції передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзац четвертий цієї частини залишився незмінним і передбачає, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

До набрання чинності Законом №1058-IV, тобто до 01.01.2004, порядок обчислення пенсії із заробітної плати визначався Законом України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення.

Так за статтею 19 Закону №1788-XII (в редакції до 01.01.2004), пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії. Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом а статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Водночас статтею 64 Закону №1788-XII визначено, що пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

За правилами про визначення середньомісячного фактичного заробітку (стаття 65) для обчислення пенсій брався заробіток (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі. Середньомісячний заробіток за 24 календарних місяці і за 60 календарних місяців визначався шляхом ділення загальної суми заробітку за 24 календарних місяці роботи підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців роботи підряд (протягом всієї трудової діяльності) відповідно на 24 чи 60. При цьому за бажанням того, хто звернувся за пенсією, місяці з неповним числом робочих днів у зв`язку з їх влаштуванням на роботу або звільненням враховувалися як повні календарні місяці роботи. У тих випадках, коли той, хто звернувся за пенсією, пропрацював менше 24 календарних місяців, середньомісячний заробіток визначався шляхом ділення загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на число цих місяців.

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що пункт 2 статті 56 Закону №796-ХІІ перебуває у системному зв`язку із статтею 19 Закону №1788-XII саме завдяки посередництву частини другої статті 27 Закону №1058-IV.

Оскільки саме за загальними правилами, визначеними у статті 19 Закону №1788-XII (тобто за раніше діючим законодавством), пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку, а за кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, то логічно, що з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ громадянам, що мають статус постраждалих від Чорнобильської катастрофи категорій 1, 2, 3, 4, пенсія збільшується на 1 відсоток заробітку на пільгових умовах, тобто за кожний повний рік роботи понад 20 років чоловікам і 15 років жінкам.

Так як частина перша статті 27 Закону №1058-IV не передбачає обрахунку пенсії у відсотках до заробітку взагалі, тому й можливість збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за понаднормативний стаж за цією правовою нормою виключена. Тому і перерахунок пенсії на умовах, визначених у пункті 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, видається неможливим.

Натомість частина друга статті 27 Закону №1058-IV дає можливість особі скористатися своїм правом на те, щоб частину розміру її пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, було визначено відповідно до раніше діючого законодавства, тобто із відсоткового відношення до заробітку.

Саме тому Законом №2148-VIII, що набрав чинності 11.10.2017, пункт 2 статті 56 Закону №796-ХІІ і було доповнено словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки позивачу пенсія обрахована на умовах, визначених у частині першій статті 27 Закону №1058-IV, і позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини другої цієї статті, то правові підстави для застосування пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ відсутні.

При вирішенні цього спору судом враховано правові висновки Верховного Суду, зокрема, у постановах від 29.08.2022 у справі №300/1390/19, від 12.12.2022 у справі №280/656/20, за змістом яких Законом №2148-VIII змінено правове регулювання відносин в частині збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 Закону №796-ХІІ і таке збільшення є можливим лише на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-IV.

Верховний Суд зробив висновок, що оскільки позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV, то відповідач правомірно відмовив у перерахунку пенсії позивачу зі збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років (для жінок).

Суд звертає увагу, що спірні відносини виникли у вересні 2023 року, оскільки з відповідною заявою позивач звернулася до відповідача 25.09.2023.

На цей час внесені Законом №2148-VIII до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ зміни розповсюджуються на правовідносини, які виникли або тривали на час набрання ними чинності.

Суд повторює, що відповідно до чинної на час реалізації норми пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV.

Зважаючи на те, що надбавки за понаднормативний стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ позивач раніше не мала, питання щодо її призначення повинно вирішуватися за законодавством, що діє на час подання заяви (25.09.2023), тобто на підставі пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом №2148-VIII.

ОСОБА_1 , якою не дотримано цієї умови (адже пенсію їй призначено згідно з частиною першою статті 27 Закону №1058-IV) не може бути нараховано доплату за понаднормативний стаж на підставі пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ.

Такі ж висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 06.09.2023 у справі №300/2091/21 (стосується подібних правовідносин) та їх суд при розгляді цієї справи враховує відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №565/939/17 від 26.12.2022 у справі №520/4297/19, оскільки бере до уваги останню правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 06.09.2023 у справі №300/2091/21.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не довела обставин, які б свідчили про порушення її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно приписів статті 139 КАС України у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.М. Димарчук