Справа № 160/24864/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24864/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року (суддя Ільков В.В.) у справі №160/24864/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 13.09.2023 р. замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства;

зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 13.09.2023 року про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позову відмовлено.

Також судом першої інстанції вирішено питання щодо розподілу судових, а саме:

стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 805,20 гривень;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. В іншій частині відшкодування витрат на правничу допомогу відмовлено.

30.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/24864/23, в якій заявник просить ухвалити рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу. До заяви долучено опис послуг від 29.11.2023 та докази оплати послуг адвоката на суму 11095,0грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року заяву задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з укладеним договором про надання правової допомоги вартість правничої допомоги становить 11095,0 грн., але враховуючи такі принци як співмірність та пропорційність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 1000,0грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в які просить додаткове рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши на користь позивача усі фактично понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що додаткове рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, оскаржено в частині не стягнутих витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка додатковому рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обгрунтованості, в цій частині.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, прийняв до уваги надані позивачем докази таких витрат: договір про надання правової допомоги від 12.09.2023 року за №12/09/23, додаток №1 до цього договору від 19.09.2023 року, опис послуг наданих адвокатом, рахунок фактуру №22/09/23 від 22.09.2023 року, ордер серія ВІ №1168962 від 22.09.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію від 23.09.2023 року на суму 11095,00 гривень оплата послуг адвоката згідно рахунку №22/09/23 та дійшов висновку про те, що співмірною із складністю справи є сума 1000,0грн., яку і стягнув з відповідача.

В той же час, під час ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що питання щодо розподілу судових витрат вже було предметом розгляду судом під час вирішення справи по суті та ухвалення рішення суду відповідно до якого з відповідача стягнуто витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,0грн. При цьому, підставою для стягнення таких витрат стали докази понесення витрат на правничу допомогу, які подані позивачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення та які прийняті судом першої інстанції до уваги при ухваленні додаткового рішення суду. Тобто, судом першої інстанції фактично двічі було вирішено питання про розподіл судових витрат, в частині відшкодування одних і тих же витрат на правничу допомогу, при цьому, позивачем не було оскаржено рішення суду від 27.11.2023. в частині розподілу судових витрат. Той факт, що позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення суду було долучено опис послуг, який датований 29.11.2023, не свідчить про те, що витрати на правничу допомогу не були в повній мірі досліджені судом під час ухвалення рішення суду по суті розглянутої справи, оскільки наведений перелік послуг узгоджується з послугами, які відображені в описі від 22.09.2023 (а.с.43) та які оплачені згідно платіжної інструкції від 23.09.2023 року. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що опис послуг від 29.11.2023 не може вплинути на загальну суму витрат на правничу допомогу, оскільки Додатком №1 до договору (а.с.42) сторонами визначено фіксовану суму гонорару адвоката за представництво в суді першої інстанції і ця сума була предметом дослідження судом першої інстанції під час ухвалення рішення за наслідками розгляду справи.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та прийняття нової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі №160/24864/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 02.04.2024

Повне судове рішення складено 03.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк