Справа № 200/7538/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залучення третьої особи

01 квітня 2024 року Справа №200/7538/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чекменьов Г.А., розглядаючи у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, в якому просив суд:

визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01 вересня по 30 листопада 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн;

зобов`язати нарахувати та виплатити суддівську винагороду за період з 01 вересня по 30 листопада 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди за період з 01 вересня по 30 листопада 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн;

зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди за період з 01 вересня по 30 листопада 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що працює суддею Селидівського міського суду Донецької області. В період з 01 вересня по 30 листопада 2023 року отримав суддівську винагороду у розмірі меншому, ніж це передбачено статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач зауважив, що рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 положення частин 1, 3 статті 29 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (зі змінами) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Нараховуючи та виплачуючи суддівську винагороду із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв всупереч приписам статті 130 Конституції України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що призвело до порушення прав та гарантій незалежності судді.

Ухвалою від 01 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області подано відзив, в якому зазначено, що статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня складає 2102 грн. З огляду на це, з 01.01.2021 суддівська винагорода суддів місцевих судів відповідно до діючого законодавства обраховується від розміру посадового окладу судді, який складає 63060 грн, а доплати обчислюються із цього ж розміру. Враховуючи це, Територіальне управління ДСА України в Донецькій області не мало правових підстав для нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди в розмірі, який зазначено у позові. Відповідач просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Державною судовою адміністрацією України надано відзив, в якому зазначено, що на виконання статті 34 Бюджетного кодексу України, Міністерством фінансів України у п.6 листа від 11.08.2020 № 04110-08-2/24733 підготовки бюджетних вказано, що на 2021-2023 роки видатки на оплату праці працівників бюджетної сфери розраховано з урахуванням прогнозованого розміру посадового окладу працівника І тарифного розряду ЄТС та прогнозованого розміру мінімальної заробітної плати, працівників державних органів, суддів на рівні 2020 року. Зазначає, що Закон №1402-VІІІ визначає лише кількість прожиткових мінімумів, але не визначає який саме розмір прожиткового мінімумів слід застосовувати у відповідному році. ДСА України та ТУ ДСА України в Донецькій області, жодними своїми рішеннями чи бездіяльністю не здійснювали дій, спрямованих на порушення прав та законних інтересів позивача. В межах бюджетних асигнувань здійснена виплата суддівської винагороди суддям з урахуванням прожиткового мінімуму 2021, 2022, 2023 роках на рівні 2102 грн відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ, до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ,Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ. При нарахуванні та виплаті суддівської винагороди ДСА України та ТУ ДСА України в Донецькій області діяли в межах чинного законодавства в зв`язку з чим просили у задоволені позовних вимог відмовити.

Крім того, відповідачі у відзиві зазначили, що вважають за необхідне залучити до участі у справі Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України оскільки Міністерство фінансів України подає Кабінету Міністрів України для розгляду проект закону про Державний бюджет України. А під час формування бюджетного запиту головні розпорядники бюджетних коштів здійснюють обрахунки своїх потреб з суми, яку доведено Міністерством фінансів України до відома. У цій сумі вже закладено розмір прожиткового мінімуму на відповідний рік.

Відповідачі просять залучити до участі у справі Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України з посиланням, зокрема, на статті 49, 51 КАС України.

За своїм змістом відзиви відповідачів містять клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб. Розглянувши вказані клопотання, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За приписами частини 5 статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У поданих відповідачами клопотаннях не обґрунтовано, яким чином рішення у справі вплине на права, обов`язки та інтереси Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, так як повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки закону про Державний бюджет жодним чином не свідчать про наявність підстав для залучення його до участі у цій справі в якості третьої особи, а компетенція та повноваження Міністерства фінансів України не є предметом дослідження у цій справі.

Участь певних осіб у загальному бюджетному процесі не означає, що вони є учасниками спірних правовідносин, які є підставою заявленого у справі позову.

Крім того, заявниками не доведено, що у зв`язку з розглядом цієї адміністративної справи у сторін за рішенням суду виникне право заявити вимоги до Міністерства фінансів України або останнє зможе заявити до сторін у справі вимоги, що є обов`язковою ознакою матеріально-правової заінтересованості третьої особи та передумовою залучення її до участі у справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про залучення до участі Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 49, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У клопотанні Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про залучення третіх осіб на стороні відповідача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Заперечення проти залучення третьої особи може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Г.А. Чекменьов