Справа № 520/14769/23
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.,
за позовом Приватного акціонерного товариства "Донрибкомбінат"
до Головного управління ДПС у Харківській області , Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Донрибкомбінат", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просив суд:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити Приватне акціонерне Товариство «Донрибкомбінат» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області № 21914 від 01.06.2023 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Приватне акціонерне Товариство «Донрибкомбінат» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «ДОНРИБКОМБІНАТ» судові витрати в розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням ДПС у Харківській області, подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 по справі №520/14769/23 залишено без змін.

25.03.2024 до Другого апеляційного адміністративного суду Приватним акціонерним товариством «Донрибкомбінат» подано заяву, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове судове рішення по справі, в яким вирішити питання розподілу судових щодо витрат на професійну правничу у розмірі 20100,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заяви позивача та ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як свідчать матеріали справи, позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про розподіл судових витрат, зазначено, що докази понесених судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення. У поданій 25.03.2024 заяві представник позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20100,00 грн., понесені позивачем під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження розміру понесених витрат до матеріалів справи долучено копії таких документів: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1163575, договір про надання правової допомоги №б/н від 02.06.2020, додаток до Договору №б/н від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2021 б/н до Договору №б/н від 02.06.2020; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; акт прийому - передачі наданих послуг від 21.03.2024 №б/н за Договором про надання правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2022 б/н до Договору №б/н від 02.06.2020; додаткова угода від 18.12.2023 №б/н до Договору №б/н про надання правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2023 №б/н до Договору №б/н від 02.06.2020.

Зі змісту акту прийому - передачі наданих послуг встановлено, що вартість однієї години надання послуг становить 6700,00 грн. Адвокатським об`єднанням надано послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу (ознайомлення з апеляційною скаргою, аналіз судової практики, написання відзиву) в кількості 2 години вартістю 13400,00 грн. та надання консультацій з та без вивчення документів в кількості 1 година вартістю 6700,00 грн., загальна вартість наданих послуг становить 20100,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями.

Як свідчать матеріали справи, обсягом наданих представником позивача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції є складання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем під час розгляду справи у розмірі 20100,00грн., є суттєво завищеним та не є співмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та змістом виконаних та наданих адвокатом послуг.

Колегія суддів також враховує, що правова позиція представника позивача під час розгляду справи в суді апеляційної не змінювалась. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву, позову та скарг, тобто, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, з урахуванням досвіду роботи та рівня кваліфікації адвоката.

Відтак, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, а також враховуючи, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

При цьому, колегія суддів не оспорює права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у даному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах даної справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та понесений розмір судових витрат на професійну правову допомогу адвоката підлягає відшкодуванню, з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг, складністю справи із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, на користь позивача у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Донрибкомбінат" про прийняття додаткової постанови задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства "Донрибкомбінат" витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Бегунц А.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст додаткової постанови виготовлений 03.04.2024.