Справа № 520/918/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

26 березня 2024 р.Справа № 520/918/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року, що набрало законної сили 04.05.2023 року, частково задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, щодо відмови ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії згідно довідки 100/32814 (вих. №33/41-6046) від 21.11.2022 року ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з 01.12.2019 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 новий перерахунок та виплату основного розміру пенсії, з 01.12.2019 року за виключенням раніше виплачених сум, згідно довідки 100/32814 (вих. №33/41-6046) від 21.11.2022 року ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з 01.12.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 550 грн.

15.12.2023 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення у справі № 520/918/23 (в порядку ст.382 КАС України).

В заяві ОСОБА_1 просить зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2021 року по справі № 520/918/23, в частині зобов`язання виплати різниці в пенсії, нарахованої за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 190878,18 грн., протягом 10 робочих днів з дня прийняття ухвали суду.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив про те, що внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо нездійснення вчасно перерахунку, він недотримував пенсію упродовж майже чотирьох років і навіть після отримання позитивного судового рішення не може захистити свої права, оскільки відповідач продовжує уникати від виконання судового рішення в частині виплати різниці в пенсії, нараховану за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 190878,18 грн. ГУ ПФУ в Харківській області не надано жодного доказу, який міг би підтвердити відсутність можливості виконати судове рішення в частині зобов`язання виплатити різницю в пенсії, нараховану за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 190878,18 грн. та не здійснює жодних дій щодо фактичного виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/918/23 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що рішення знаходиться на виконанні. В контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб. Заявник не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачав підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення його заяви про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у заяві про встановлення судового контролю. Крім того позивач зазначив, що встановлення судового контролю у кожному окремому випадку суд вирішує на власний розсуд. Проте, межі такого розсуду не можуть бути свавільними, оскільки за наявності належних обставин та прохання відповідної сторони, суд має забезпечити реалізацію частини 2 та 3 ст. 129-1 Конституції України, зокрема, щодо здійснення судом контролю за виконанням судового рішення.

За поясненнями представника ГУ ПФУ в Харківській області, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року по справі 520/918/23 за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року нараховано різницю в пенсії на загальну суму 190878,18 грн. Різницю в пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року в сумі 190878,18 грн. внесено до Реєстру судових рішень, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України та, відповідно до черговості виплати, яка визначається датою набрання судом законної сили. З 01.07.2023 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання законної сили, згідно з абз. 2 п. 7 розділу ІІ Порядку. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року по справі № 520/918/23 набрало законної сили 04.05.2023 року. Станом на березень 2024 року погашено заборгованість за рішеннями суду, які набрали законної сили по 19.09.2020 року включно.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити з підстав та мотивів його прийняття, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року по справі № 520/918/23 пенсійним органом здійсненний перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року та визначена сума заборгованості в розмірі 190878,18 грн. (а.с. 138)

Для забезпечення фінансування до підсистеми ПФУ «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ» за реєстраційним номером 744500 внесена інформація про розмір заборгованості (190878,18 грн.) по виплаті ОСОБА_1 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року по справі № 520/918/23, що набрало законної сили 04.05.2023 року (а.с. 139).

Для виконання рішення суду по справі № 520/918/23, ГУ ПФУ в Харківській області листом від 13.03.2024 року просило Пенсійний фонд України виділити кошти на виплату різниці в пенсії позивача за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року в сумі 190878,18 грн. (а.с. 140)

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої-третьої ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з частиною першою ст. 3 Закону України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково за рахунок коштів Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Судом установлено, що ГУ ПФУ в Харківській області на виконання рішення у справі № 520/918/23 здійснило перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року та здійснює пенсійні виплати у відповідному розмірі, водночас вказане рішення у частині погашення заборгованості у сумі 190878,18 грн включено до Реєстру судових рішень, виконання яких буде проведено відповідно до фінансування заборгованості по виконанню судових рішень ПФУ. Однак Пенсійний фонд України станом на момент постановлення цієї ухвали вказану суму в повному обсязі ГУ ПФУ в Харківській області не перерахував.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що у випадку надходження грошових коштів на рахунок відповідача за відповідним цільовим призначенням, Управління автоматизованим способом, пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, здійснює розрахунок та часткову виплату заборгованості.

Отже, відповідач ГУ ПФУ в Харківській області вживав заходи у справі № 520/918/23, а фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловлював, зокрема, в ухвалі від 19.05.2015 року у справі № 21-1044а15 та в постанові від 22.11.2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16.07.2018 року у справі № 811/1469/18, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19 та ухвалі від 23.01.2021 року у справі №611/26/17.

Відповідно до статей 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує виконання законів України, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту, розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади, видає в межах своєї компетенції постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Зазначені повноваження Уряду деталізовані у частині першій ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та полягають у забезпеченні проведення державної соціальної політики шляхом вжиття заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечення соціального захисту громадян; забезпеченні підготовки проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій; забезпеченні розробки та виконання державних програм соціальної допомоги, зокрема, особам з інвалідністю, пенсіонерам та інших непрацездатним і малозабезпеченим верствам населення.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (зі змінами) (далі Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 року № 631 (зі змінами) передбачено видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в сумі 360,0 млн грн. Станом на березень 2024 року забезпечено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили у період по 19.09.2020 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про неможливість здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області виплати різниці в пенсії, нарахованої за період з 01.12.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 190878,18 грн.

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, колегія суддів, частково задовольняючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , змінює судове рішення з підстав та мотивів його прийняття.

Інші доводи апеляційної скарги висновки колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року змінити з підстав та мотив її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц