Справа № 340/4072/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 340/4072/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Науменко В.В.) в адміністративній справі №340/4072/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 09.04.2012 по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та базового місяця березень 2018 року за період з 01.03.2018 по 27.11.2019 року;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09.04.2012 по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 27.11.2019 року базового місяця березень 2018;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати індексації грошового забезпечення за період з 09.04.2012 по день її фактичної виплати відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з підстав не нарахування індексації грошового забезпечення вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідачем на виконання судового рішення індексацію грошового забезпечення нараховано та виплачено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме застосовано неналежний базовий місяць для її нарахування, що призвело до істотного заниження розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 27.11.2019 включно.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та за період з 01.03.2018 року по 27.11.2019 року включно із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 27.11.2019 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахуванням компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004р. N 44.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Так відповідач здійснив виплату суми індексації грошового забезпечення. Порядок № 1078 не передбачає нарахування та виплати індексації у спосіб, що було задоволено судом першої інстанції. Стосовно нарахування компенсації, то такі висновки суду, враховуючи наявний спір, є передчасними.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач у період служби позивача не здійснював індексацію грошового забезпечення останнього, що послугувало підставою звернення з позовом до суду. Рішенням Кіровоградського окружного суду від 09.02.2021 у справі 340/2538/20 було визнано протиправною бездіяльність УСБУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення та зобов`язано УСБУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію його грошового забезпечення за період з 09.04.2012 по 27.11.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, після проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, останній наполягає на неправильності таких нарахувань, оскільки вони проводились не з врахуванням базового місяця січня 2008 року (за період з 09.04.2012 по 28.02.2018) та березня 2018 року (за період з 01.03.2018 по 27.11.2019), що призвело до зменшення сум, які підлягали виплаті позивачу.

Не заперечуючи викладені позивачем обставини, відповідач вважає безпідставним застосування базових місяців, на яких наполягає позивач, для вирахування індексації грошового забезпечення останнього, враховуючи зміни до Порядку №1078.

Позивач вважає такі доводи та дії відповідача протиправними, наполягає на необхідності проведення індексації грошового забезпечення за спірний період, вказуючи базовим місяцем для обрахунку індексації січень 2008 року (за період з 09.04.2012 по 28.02.2018) та березень 2018 року (за період з 01.03.2018 по 27.11.2019), оскільки саме у вказаних місяцях мали місце підвищення окладів військовослужбовців, а також наполягає на компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, що й обумовило необхідність звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції щодо індексації грошового забезпечення керувався правовими висновками Верховного Суду. Стосовно компенсації втрати частини доходів суд констатував необхідність здійснення її нарахування та виплату.

Переглядаючи судове рішення колегія суддів доходить наступного висновку.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач рішення суду першої інстанції не оскаржив, погодившись, тим самим, із формулюванням його резолютивної частини. В силу приписів статті 308 КАС України перегляд рішення суду в апеляційному порядку здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в межах апеляційної скарги відповідача.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).

В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

01 січня 2008 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців рядового та начальницького складу.

Тобто, січень 2008 р. є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку №1078 є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу як особі, що проходила військову службу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21. Крім того в даній постанові вказано про наявність у суду підстав зобов`язати військову частину, як суб`єкта владних повноважень, здійснити на користь особи перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, і це не є втручанням у дискреційні повноваження.

Нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. відповідачем не була здійснена із застосуванням базового місяця - січень 2008 р., що нею не заперечується, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо не нарахування та не виплати позивачеві в повному розмірі індексації його грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 27.11.2019 року.

Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції керувався правовими висновками Верховного Суду у справах з подібних правовідносин.

Так у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами Верховний Суд зобов`язав суди при розгляді подібних спорів установлювати конкретне коло обставин для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, а саме: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року); В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078). суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078)); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (у редакції, чинній станом на момент спірних правовідносин), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на викладене, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення повинна відбуватися із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення); - та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Враховуючи зазначені норми законодавства, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі складові грошового забезпечення, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Крім цього, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищенаведених правових норм у подібних спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 826/13003/16, від 12 травня 2022 року у справі № 815/3998/16 від 29.04.2021 у справі №240/6583/20, від 21.03.2023 у справі 620/7687/21, від 29.03.2023 у справі № 120/9475/21-а.

Враховуючи наведене висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в адміністративній справі №340/4072/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай