Справа № 340/5064/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа №340/5064/23

провадження № К/990/12501/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №340/5064/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У 2023 році ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи в російській федерації з 10.11.1992 по 16.08.2000, з 16.08.2000 по 01.06.2007 відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 30.03.1984 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.02.2023 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи в російській федерації з 10.11.1992 по 16.08.2000, з 16.08.2000 по 01.06.2007 відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 30.03.1984 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.04.2023 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи в російській федерації з 10.11.1992 по 16.08.2000, з 16.08.2000 по 01.06.2007 відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 30.03.1984 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2023 № 45 про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 10.11.1992 по 16.08.2000, з 16.08.2000 по 01.06.2007 відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 30.03.1984 та зобов`язати повторно розглянути заяву від 03.02.2023 про призначення пенсії за віком, призначити і виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-I «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10.12.2022.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024, позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.02.2023 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.04.2023 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2023 № 45 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 10.11.1992 по 16.08.2000, з 16.08.2000 по 01.06.2007 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.03.1984 та повторно розглянути заяву від 03.02.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків зазначених у цьому рішенні;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленими у цій справі рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оскаржило їх у касаційному порядку та просить скасувати, натомість прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Спір у цій справі виник через відмову компетентного органу зарахувати до страхового стажу періоди роботи та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому з огляду на предмет та коло учасників справи №340/5064/23, вона є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Натомість, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника неврахування судом апеляційної інстанції постанов Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а (спір щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2), від 20.03.2018 у справі №527/1655/17 (спір щодо відмови у врахуванні для розрахунку пенсії довідки про заробітну плату), від 23.04.2019 у справі №376/149/18 (спір щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату у зоні відчуження ЧАЕС), від 30.09.2019 у справі №754/11370/16-а (спір щодо відмови у перерахунку пенсії по заробітку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), від 01.10.2019 у справі №804/3646/18 (спір щодо відмови у призначенні пенсії особі, яка виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю), від 21.12.2019 №663/574/17 (спір щодо відмови у призначенні пенсії за віком особі, яка не надала документів, що підтверджують громадянство України), від 24.10.2019 у справі №376/1020/16-а (спір щодо відмови у перерахунку пенсії особі-учаснику наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), від 21.02.2020 у справі №291/99/17 (у зазначеній справі рішення прийнято на користь фізичної особи), від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а (спір щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки про заробітну плату) від 29.07.2020 у справі №341/1132/17 (спір щодо відмови у врахуванні особі при призначенні пенсії довідок про заробітну плату та відмови виплатити різницю між фактично отриманою і перерахованою пенсією) та від 06.11.2023 у справі №560/764/21 (спір щодо відмови у врахуванні довідок про заробітну плату при перерахунку пенсії та виплати такої з урахування виплачених сум).

Колегія суддів звертає увагу, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на неврахування зазначеного рішення Верховного Суду.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17, сформульовано правовий висновок щодо підтвердження трудового стажу, який зводиться до того, що « позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків».

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.

Так, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі №340/5064/23, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №340/5064/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові через підсистему «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб