Справа № 380/25102/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 рокусправа № 380/25102/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» (місцезнаходження: вул. Миколи Грінченка, 4, м. Київ, 03038; ) звернулося з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №547/33000703 від 25.07.2023 (ППР 3);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №549/33000703 від 25.07.2023 (ППР 1);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №550/33000703 від 25.07.2023 (ППР - 2);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №551/33000703 від 25.07.2023 (ППР - 4).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить чітких підстав для проведення такої. Для призначення та проведення фактичної перевірки недостатньо зазначення номера підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки. Перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки.

Щодо протиправності ППР №547/33000703 від 25.07.2023, а саме відсутності підстав для встановлення факту реалізації товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та назви товару зазначає, що притягуючи позивача до відповідальності, відповідач керується даними системи АІС «Податковий блок» щодо здійснення позивачем розрахункової операції з продажу сигарет згідно чеку №28 від 04.01.2022. Однак відомості про здійснення контрольної закупки сигарет відсутні. Разом з тим, відомості із системи АІС «Податковий блок» не дають змоги дійти беззаперечного висновку про факт вчинення самого порушення.

Щодо протиправності ППР №550/33000703 від 25.07.2023, а саме використання однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази, повідомляє, що у ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган не досліджував чек чи його дублікат або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже не встановлено саме у ході проведення перевірки факт використання двічі однієї марки акцизного податку. Вважає, що належним документом, який може підтвердити/спростувати обставини виявлених під час перевірки правопорушень, є відповідний розрахунковий документ. Враховуючи відсутність даного документа в матеріалах справи, винесення такого ППР є безпідставним.

Щодо протиправності ППР №551/33000703 від 25.07.2023, а саме дотримання товариством вимог законодавства про дотримання міжповірочних інтервалів вказує, що ТзОВ «Альянс Холдинг» не використовувало у своїй господарській діяльності паливороздавальних колонок без успішних результатів повірки (притягнення до відповідальності ТзОВ «Альянс Холдинг» було б законним, у випадку якщо б: а) паливороздавальні колонки не отримали позитивних результатів повірки; б) були б встановлені інші паливороздавальні колонки ніж ті, що були тимчасово не повірені). Оскільки вищезазначених подій не настало, в даному випадку відсутній склад податкового правопорушення, передбаченого пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищенаведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача до суду 29.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що правом на недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки позивач не скористався. У той же час, посадова особа ТзОВ «Альянс Холдинг» жодних зауважень чи заперечень (застережень) до наказу перед початком проведення фактичної перевірки, під час ознайомлення із копією такого наказу та під час проведення фактичної перевірки не мала. Відповідач мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Щодо визнання протиправним та скасування ППР №547/33000703 від 25.07.2023, то перевіркою поданої до ДПС України почекової інформації по реєстратору розрахункових операцій з фіскальним № виявлено продаж підакцизних товарів без коду товарної підкатегорії для підакцизної групи товарів згідно з УКТ ЗЕД. Зокрема, відповідно до чеку №45 від 01.01.2022 о 09:58:20 через реєстратор розрахункових операцій за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А, проведена операція з продажу сигарет «Цигарки Ротманс ДеміСіл» за ціною 59,90 грн. в кількості « 1» без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що не відповідає підпункту 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України. (Чек №45 від 01.01.2022 додається).

Щодо визнання протиправним та скасування ППР №550/33000703 від 25.07.2023, то під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТзОВ «Альянс Холдинг» через реєстратор розрахункових операцій ІКС-СА110.810, заводський №IS80020463, фіскальний № реалізовано алкогольні напої, які марковані однією і тією ж маркою акцизного податку, а саме: ACHD990981 в кількості 2 рази, чим порушено вимоги пункту 226.7 статті 226 Податкового кодексу України та абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин використовуються в електронних сигаретах та пального» (чек №43 від 24.04.2022; чек №46 від 24.04.2022 додаються).

Щодо визнання протиправним та скасування ППР №549/33000703 від 25.07.2023, то під час проведення перевірки комісією з числа працівників ТОВ «Альянс Холдинг», в присутності інспекторів ЗМУ ДПС по роботі з ВПП, проведено інвентаризацію залишків пального у резервуарах з використанням метр-штоку станом на 13.06.2023. За результатами проведеної інвентаризації встановлено надлишки на загальну суму 2584,0 грн., а саме: Бензин 95-Євро5-Е0 в кількості 22,74 л на 1066,28 грн.; Бензин VP А-95-Євро5-В0 в кількості 0,15 л на 7,57 грн.; Дизель VP Євро5-ВО в кількості 28,07 л на 1372,34 грн.; Дозпаливо-Євро4(5)-ВО в кількості 3,07 л на 137,81 грн., що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (акт інвентаризації від 13.06.2023 додається).

Щодо визнання протиправним та скасування ППР №551/33000703 від 25.07.2023, то на підставі наданих до перевірки змінних звітів АЗС (форма 17-НП), періодичних звітів РРО фіскальний №, електронних баз даних АІС «Податковий блок» та Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (електронна форма документу J0210401) встановлено факт, що ТОВ «Альянс Холдинг» у порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) на АЗС, розташованій за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А у період з 07.11.2020 по 17.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам через паливороздавальні колонки в кількості 3 одиниці без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України. На момент завершення фактичної перевірки документи, які свідчать про проведення держповірок ПРК у період з 07.11.2020 по 17.11.2020 ТОВ «Альянс Холдинг» до перевірки не надано та не підтверджено факт відповідності зазначених паливнороздавальних колонок вимогам законодавства та наявного позитивного результату повірки у зазначений період.

З урахуванням вищенаведеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Від позивача 12.02.2024 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких підтримує свої аргументи щодо неможливості проведення фактичної перевірки.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

На виконання п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, ст.81, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, із врахуванням доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту від 09.06.2023 №62/33-00-07-03, наказом від 12.06.2023 №146 Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків призначено провести з 13 червня 2023 року фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» (код за ) за місцем здійснення діяльності: Львівська область, Пустомитівський район, с. Чижиків, вул. Острівська, буд. 1А, тривалістю не більше 10 діб.

Перевірку провести за період діяльності з 01.04.2020 по дату закінчення перевірки, з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В період з 13.06.2023 Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі наказу від 12.06.2023 №146 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Альянс Холдинг» та направлень №156/33-00-07-03 від 13.06.2023, №157/33-00-07-03 від 13.06.2023, проведено фактичну перевірку господарської одиниці АЗК «Альянс Холдинг» за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Чижів, вул. Острівська, буд. 1А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 22.06.2023 №460/33-00-07-03-РРО/34430873.

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством вимог:

- п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»;

- абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального»;

- п. 226.7 ст. 226, п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

На підставі Акту перевірки Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесені податкові повідомлення-рішення:

- №547/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5100,00 грн., за порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 - ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;

- №549/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 2584,00 грн., за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - порушення порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу;

- №550/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн., за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та п. 226.7 ст. 226 ПК України - реалізація алкогольних напоїв з використанням однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази;

- №551/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 60000,00 грн., за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України - не обладнання та/або відсутність реєстрації в ЄДР витратомірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а саме: відсутність позитивних результатів повірки 3-х витратомірів-лічильників на місці випуску пального наливом.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 09.10.2023 №30060/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ТзОВ «Альянс Холдинг» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи вищенаведені податкові повідомлення-рішення протиправними та необґрунтованими, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо відсутності підстав для проведення фактичних перевірок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, за приписами якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва та обігу пального.

Тобто норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №140/2889/21, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Як видно з встановлених обставин справи, а також наказу від 12.06.2023 №146, контролюючий орган фактично призначив перевірку позивача з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

З урахуванням наведеного, відповідач не мав зазначати у наказі інформацію, яка ним отримана щодо будь-яких порушень з боку позивача.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 11.01.2023 у справі №160/2357/21.

За вказаних обставин, суд вважає помилковими аргументи позивача про відсутність у наказі від 12.06.2023 №146, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки (не вказано, яка інформація була отримана щодо порушень з боку позивача).

З приводу покликання позивача на те, що перевірка даних за минулий період часу, перевірка порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації носить характер документальної перевірки (такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки), то суд такі відхиляє, адже положення ПК України не обмежують контролюючий орган щодо періоду діяльності платника податку, який перевіряється в ході фактичної перевірки, враховуючи при цьому строки, визначені статтею 102 ПК України, а здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, є самостійною підставою для призначення фактичної перевірки.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у відповідача були достатні підстави для проведення фактичної перевірки, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Окрім цього, надаючи правову оцінку аргументам позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №549/33000703 від 25.07.2023, яким до ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» застосовано штрафні санкції у розмірі 2584,00 грн., за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР) - порушення порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу, суд зазначає таке.

Закон №265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За змістом пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Частиною першою статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стані оцінка.

Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством (частина друга статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України (далі Інструкція №281).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Відповідні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах також викладені у постанові Верховного Суду від 16.09.2022 у справі №440/728/20.

У пункті 7 Інструкції №281 визначено, що відпуск нафтопродуктів споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів або за готівку.

Відпуск нафти і нафтопродуктів здійснюється шляхом їх відвантаження споживачам магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, водним, залізничним і автомобільним транспортом.

відпуск нафти і нафтопродуктів оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу.

Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об`єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363.

У пункті 10 Інструкції №281 передбачено, що приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Забороняється приймати нафтопродукти на АЗС у разі: відсутності пломб вантажовідправника, їх порушення (у випадках пломбування автоцистерни) або невідповідності відбитка, що вказані в ТТН; відсутності свідоцтва про повірку автоцистерни; несправності зливного пристрою автомобільної цистерни; несправності заземлювального пристрою; під час грози; неналежного оформлення або відсутності ТТН; наявності підтоварної води і механічних домішок в нафтопродуктів; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

Нафтопродукти, поставлені на АЗС в автомобільних цистернах, необхідно злити повністю. Оператор, який приймає нафтопродукти, зобов`язаний особисто переконатися в цьому, оглянувши цистерну після зливання нафтопродуктів. Зливання нафтопродукту має контролюватись оператором і водієм від його початку і до завершення.

У разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляє час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчує її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Так, згідно з Актом від 22.06.2023, під час проведення перевірки комісією з числа працівників ТОВ «Альянс Холдинг», в присутності інспекторів ЗМУ ДПС по роботі з ВПП, проведено інвентаризацію залишків пального у резервуарах з використанням метр-штоку станом на 13.06.2023. За результатами проведеної інвентаризації встановлено надлишки пального на загальну суму 2584,0 грн., а саме: Бензин 95-Євро5-Е0 в кількості 22,74 л на 1066,28 грн.; Бензин VP А-95-Євро5-ВО в кількості 0,15 л на 7,57 грн.; Дизель VP Євро5-ВО в кількості 28,07 л на 1372,34 грн.; Дозпаливо-Євро4(5)-ВО в кількості 3,07 л на 137,81 грн., що підтверджується актом інвентаризації від 13.06.2023, доданим до акта перевірки.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві жодним чином не спростовує наявності виявлених податковим органом порушень, а доводи позову зводяться до неможливості, на думку позивача проведення фактичної перевірки з вищевказаних питань, що спростовано судом вище.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Тобто, обставинами які підлягають доказуванню у таких категоріях справ є причинно-наслідковий зв`язок між процедурними порушеннями, допущеними контролюючим органом (на переконання платника податків) під час проведення перевірки та висновків сформованих за результатом такої перевірки.

При цьому, позивачем не доведено допущення відповідачем під час призначення і проведення перевірок порушень, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У статті 20 Закону №265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи встановлення факту порушення позивачем порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу, відповідач правомірно прийняв вищевказане податкове повідомлення-рішення №549/33000703 від 25.07.2023, якими застосував до позивача штрафні санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР, у розмірі вартості необлікованого палива 2584,00 грн.

Оцінюючи доводи позивача щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення №547/33000703 від 25.07.2023, яким до «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» застосовано штрафні санкції у розмірі 5100,00 грн., за порушення пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 - ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, суд враховує таке.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону №265/95-ВР:

- реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

- програмний реєстратор розрахункових операцій - програмний, програмно-апаратний або програмно-технічний комплекс у вигляді технологічного та/або програмного рішення, що використовується на будь-якому пристрої та в якому фіскальні функції реалізовані через фіскальний сервер контролюючого органу і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для виконання платіжних операцій. Контролюючий орган забезпечує безоплатне програмне рішення для використання суб`єктом господарювання.

За змістом пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, вказаним положенням на суб`єктів господарювання покладено обов`язок під час проведення розрахункової операції щодо підакцизного товару, використовувати відповідний реєстратор з режимом програмування, що забезпечує відображення вказаних відомостей, у тому числі код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Обов`язок зазначення коду УКТ ЗЕД у фіскальних чеках (рядок 7) передбачений також у пункті 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13.

Процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД) визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428. Зокрема, відповідно до пункту 2 УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Відповідно до абзацу третього пункту 215.1 статті 215 розділу VI «Акцизний податок» ПК України тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну належать до підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 216.9 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар, а для підакцизних товарів, наявність або місцезнаходження яких не підтверджено таким суб`єктом господарювання, у тому числі таких товарів, недостача яких виявлена за результатами інвентаризації, проведеної суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі на вимогу контролюючого органу при проведенні перевірки такого органу, - дата складення відповідного документа, що засвідчує зазначені факти.

Податок справляється з таких товарів та обчислюється за ставками, визначеними в підпункті 215.3.2 п.215.3 ПК України.

Зокрема, тютюновмісні вироби Сигарети з фільтром код УКТ ЗЕД 2402 20 90 20 - 2257,4 гривень за 1000 штук.

Згідно з Актом від 22.06.2023, перевіркою поданої до ДПС України почекової інформації по реєстратору розрахункових операцій з фіскальним № виявлено продаж підакцизних товарів без коду товарної підкатегорії для підакцизної групи товарів згідно з УКТ ЗЕД. Зокрема, 01.01.2022 о 09:58:20 через реєстратор розрахункових операцій за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А, проведена операція з продажу сигарет «Цигарки Ротманс ДеміСіл» за ціною 59,90 грн. в кількості « 1» без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що також підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи копією чеку №45 від 01.01.2022.

Таким чином, позивач допустив порушення щодо продажу підакцизного товару, що не відповідає підпункту 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, що не спростував.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності доказів, які підтверджують проведення контрольних розрахункових операцій, адже за приписами пункту 90.4 статті 80 ПК України проведення контрольних розрахункових операцій є правом, а не обов`язком контролюючого органу. Зважаючи на наявність почекової інформації по реєстраторах розрахункових операцій, у відповідача не було необхідності у проведенні контрольної розрахункової операції.

Згідно з пунктом 7 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог вказаного Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Отже, враховуючи встановлення проведення позивачем розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення №547/33000703 від 25.07.2023, яким застосував до позивача штрафні санкції на підставі пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню №550/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн., за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (далі Закон №481/95-ВР) та п. 226.7 ст. 226 ПК України - реалізація алкогольних напоїв з використанням однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази, суд враховує наступне.

Закон №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним.

За змістом абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109 пункту 14.1 ПК України).

Питання виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах врегульовує стаття 226 ПК України.

Відповідно до пунктів 226.1-226.3 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 226.5 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункту 226.7 статті 226 ПК України).

Вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції (пункт 226.9 статті 226 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення №1251).

Пунктом 5 Положення №1251 визначено, що на кожну марку наносяться такі реквізити, зокрема індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску та сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції (пункт 20 Положення №1251).

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знаку, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставки акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачено абзацом 7 пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4х10 міліметрів: горизонтальний - 4х20 міліметрів; діагональний-4x18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Згідно з Актом від 22.06.2023 під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТзОВ «Альянс Холдинг» через реєстратор розрахункових операцій ІКС-СА110.810, заводський №IS80020463, фіскальний № реалізовано алкогольні напої, які марковані однією і тією ж маркою акцизного податку, а саме: ACHD990981 в кількості 2 рази, чим порушено абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР та п. 226.7 ст. 226 ПК України.

Встановлені вище порушення підтверджуються також наявними в матеріалах справи касовими чеками №43 від 24.04.2022 та №46 від 24.04.2022, згідно з якими ТзОВ «Альянс Холдинг» за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А, 24.04.2022 о 10:02:08 була проведена операція з продажу горілки «КозРадаКлас0,5», код УКТ ЗЕД , за ціною 152,00 грн., в кількості « 1 шт.» та того ж дня, за цією ж адресою, о 10:06:28 реалізовано горілку «ПервакПодПерг0,5», код УКТ ЗЕД , за ціною 138,00 грн., в кількості « 1 шт.», при цьому вказані алкогольні напої марковані однією акцизною маркою - ACHD990981.

Суд звертає увагу, що позивач не надав жодних доказів на спростування вказаних вище обставин. Таким чином, вказані чеки є підтвердженням порушення позивачем абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР та п. 226.7 ст. 226 ПК України.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Отже, враховуючи встановлення факту реалізації ТзОВ «Альянс Холдинг» двох різних алкогольних напоїв, з використанням однієї марки акцизного податку, відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення №550/33000703 від 25.07.2023, яким застосував до позивача штрафні санкції на підставі частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР у розмірі 17000,00 грн.

Оцінюючи доводи позивача щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення №551/33000703 від 25.07.2023, яким до ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» застосовано штрафні санкції у розмірі 60000,00 грн., за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України - не обладнання та/або відсутність реєстрації в ЄДР витратомірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а саме: відсутність позитивних результатів повірки 3-х витратомірів-лічильників на місці випуску пального наливом, суд враховує таке.

У абзаці першому підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Згідно з підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Процедуру та умови проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, а також оформлення її результатів установлює Порядок засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 №193 (далі Порядок №193).

За змістом п. 15 розділу ІІ Порядку №193 заявники зобов`язані подавати ЗВТ на періодичну повірку з дотриманням міжповірочних інтервалів, установлених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 (далі - Наказ №1747).

Суд зазначає, що відповідно до вказаного Наказу №1747, міжповірочний інтервал паливороздавальної колонки (ПРК) для заправки автомобілів: світлими нафтопродуктами, мастилами, скрапленим газом, стисненим газом становить 1 рік.

Так, згідно з Актом від 22.06.2023, превіркою дотримання порядку обладнання акцизних складів передбаченими законодавством засобами вимірювальної техніки та їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі встановлено, що на АЗС, розташованій за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А, для відпуску пального використовуються 3 паливно-роздавальні колонки:

-Колонка заправна «TOKHEIM», заводський номер DO 822035;

-Колонка заправна «TOKHEIM», заводський номер DO 822019;

-Колонка заправна «TOKHEIM», заводський номер DO 822020.

Відповідно до наданих до перевірки формулярів ПРК та журналу повірки паливороздавальних колонок, наявних в матеріалах справи, зазначені паливороздавальні колонки мають чинну держповірку. Згідно з відмітками у формулярах ПРК та відтисків повірочного тавра на них, повірка колонок проведена 06.11.2019. Наступна повірка проведена 18.11.2020.

Водночас, на момент завершення фактичної перевірки, документи які свідчать про проведення держповірок ПРК у період з 07.11.2020 по 17.11.2020 позивач до перевірки не надав, та не підтверджено факт відповідності зазначених ПРК вимогам законодавства та наявного позитивного результату повірки у вказаний період.

Таким чином, на підставі наданих до перевірки змінних звітів АЗС (форма 17-НП), періодичних звітів РРО фіскальний № , електронних баз даних АІС «Податковий блок» та Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (електронна форма документу J0210401) контролюючим органом встановлено факт, що ТОВ «Альянс Холдинг» у порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового Кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) на АЗС, розташованій за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Чижиків, вул.Острівська, буд. 1А у період з 07.11.2020 по 17.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам через паливороздавальні колонки в кількості 3 одиниці без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності, чим порушило підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України

При цьому, доводи позивача про те, що оплата за проведення повірки паливороздавальних колонок була здійснена ним 03.11.2020, тобто до закінчення строку дії попередньої повірки (07.11.2020), не спростовують факту відпуску ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» пального споживачам через вищевказані ПРК у період з 07.11.2020 по 17.11.2020 без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності.

За змістом п. 12 Порядку №193, на який, зокрема посилається позивач, тривалість проведення повірки ЗВТ не повинна перевищувати 15 робочих днів після надання ЗВТ на повірку в разі сплати за її проведення (за винятком ЗВТ, тривалість повірки яких згідно з методикою повірки перевищує цей строк).

Суд зауважує, що позивач, зважаючи на строки проведення повірки, здійснюючи сплату за проведення такої за 3 робочі дні до закінчення строку дії попередньої повірки, повинен був розраховувати, що може не отримати позитивного результату повірки до 07.01.2020.

Згідно з пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах «д»-«ж» підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Отже, оскільки позивач не надав доказів, які б спростовували виявлені контролюючим органом порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230 статті 230 ПК України, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення №551/33000703 від 25.07.2023, яким застосував до позивача штрафні санкції на підставі пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України у розмірі 60000,00 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, суд дійшов переконання, що такі прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тому такі є правомірними, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна