Справа № 158/1023/24
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1023/24
Провадження № 2-а/0158/24/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Мельника М.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Воробей П.О.,
перекладача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,
В С Т А Н О В И В :
Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2024 працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області виявлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України та у встановлений строк, а саме до 20.10.2019, без поважних причин не виконав рішення про примусове повернення з території України від 10.10.2019.
Документи, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні, тому відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач був затриманий строком на 72 год. з метою з`ясування причин та обставин правопорушення та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають в Україні. 02.04.2024 було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 та відібрано розписку про ознайомлення зі змістом та отримання рішення.
Оскільки відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, є нелегальним мігрантом, ухиляється від виїзду із України, є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі. Будь-які документи, що надають право перетину державного кордону для виїзду України, у відповідача відсутні. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Відповідач та його представник у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили. Відповідач зазначив, що хоче самостійно залишити територію України. Також вказав, що рішення про примусове повернення та про примусове видворення не оскаржував. Крім того, підтвердив, що документи, що надають право перетину державного кордону для виїзду України, у нього відсутні.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 10.10.2019 співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у термін до 20.10.2019 (а.с.10).
10.10.2019 у громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій останній зобов`язувався залишити територію України до 20.10.2019. Відповідач вищезазначене рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не виконав.
02.04.2024 співробітниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли, що підтверджується протоколом МКМ №000434 про адміністративне затримання (а.с.12).
На підставі рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 02.04.2024 відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території Україні (а.с.14-15).
02.04.2024 співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове видворення з України до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Так, частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно із частиною третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Відтак, наведена норма передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Рішення про примусове видворення не приймається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.
Крім того, частиною другою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Згідно із частиною одинадцятою статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визначається Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року №353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22 січня 2018 року №38/77).
Розділом VI Інструкції визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців. Якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.
Будь-яких документів, які б надавали право громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 постійно чи тимчасово перебувати на території України, а також документів, що надають йому право перетину державного кордону для виїзду України, суду не надано.
Таким чином, оскільки відповідач не має законних підстав для перебування на території України, рішення про примусове повернення до країни походження добровільно не виконав, у нього відсутні документи, які дають право на перетин державного кордону, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.
Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» в судовому засіданні не встановлено.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2024 року.

Позивач: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; ).

Відповідач: громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова