Справа № 420/764/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/764/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 січня 2024 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 590/15-32-04-06-19 від 14.12.2023 року.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.11.2023 року позивач отримав Акт про результати перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеної системі оподаткування, обліку та звітності № 11049/15-32-04-06-38296384 від 08.11.2023 року (надалі «Акт»). Відповідно до ст. 17.1.6., 86.7. Податкового кодексу України підприємство подало відповідачу письмові заперечення від 28.11.2023 року щодо змісту Акту. 07.12.2023 року представник підприємства прийняв участь у розгляді заперечення відповідачем, надав пояснення, згідно до яких серед іншого містилася інформація щодо того що Підприємство займається виключно діяльністю з надання послуг доступу до мережі Інтернет і не займається діяльністю з надання поштового, телефонного зв`язку та наданням послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікацій. 20.12.2023 року позивач засобами поштового зв`язку отримав відповідь № 18170/КПР/15-32-04-06-06 від 11.12.2023 року, згідно до якої відповідач залишив висновки Акту без змін, а заперечення без задоволення.

03.01.2024 року до позивача засобами поштового зв`язку надійшло рішення ГУ ДПС в Одеській області № 590/15-32-04-06-19 від 14.12.2023 року, згідно до якого реєстрація Підприємства у якості платника Єдиного податку 3 групи із ставкою 5 відсотків без сплати ПДВ анулюється з 31.12.2023 року.

Вважаючи окаржуване рішення незаконним, таким що протирічить нормам Податкового кодексу України та суттєво погіршує економічний стан підприємства, оскільки внаслідок оскаржуваного рішення, позивач буде протизаконно змушений сплачувати більше податків, останній звернувся до суду з даними позовом.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПКУ) не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб`єкти господарювання (юридичні особи), які здійснюють, діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

За результатами аналізу правомірності перебування платником єдиного податку третьої групи ТОВ «ТЕЛЕКОМ ІНЖИНІРИНГ» () встановлено неможливість застосування спрощеної системи оподаткування третьої групи (юридичні особи) за ставкою 5 відсотків при обраному основному КВЕД 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку».

Наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396 визначено види господарської діяльності, які належать до класу 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» розділу 61 «Телекомунікації (електрозв`язок)» КВЕД ДК 009:2010: експлуатація, технічне обслуговування або надання доступу до пристроїв, що передають голосові, текстові, звукові або відеодані з використанням інфраструктури проводового електрозв`язку; купівля доступу та пропускної здатності мережі у власників і операторів мереж, а також надання телекомунікаційних послуг із використанням цих потужностей для бізнесу та населення; надання доступу до мережі Інтернет оператором кабельної інфраструктури; комплектування пакета каналів і розповсюдження такого пакета без створення телевізійних програм.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що у разі здійснення юридичною особою діяльності з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльності з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльності з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльності з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж, такий суб`єкт господарювання не може бути платником єдиного податку третьої групи.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Разом з позовом 05 січня 2024 року позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову (вхід. № 843/24).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг» про забезпечення позову (вхід. № 843/24) - повернути заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 08.01.2024 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Заявами від 15.01.2024 року, від 17.01.2024 року позивач усунув недоліки позову.

17 січня 2024 року від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення (вхід. № ЕС/2517/24).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

02 лютого 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/4987/24).

Станом на 04 квітня 2024 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ у приміщенні ГУ ДПС в Одеській області проведено перевірку щодо порушення умов перебування платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків ТОВ «Телеком Інжиніринг» (, за результатом якої складено Акт «Про результати перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку звітності від 08.11.2023 року № 31049/15-32-04-06-38296384.

Відповідно до висновку Акту від 08.11.2023 року № 31049/15-32-04-06-38296384 встановлено порушення платником ТОВ «Телеком Інжиніринг» вимог абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПКУ - не можуть бути платниками єдиного податку першої третьої груп суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

На підставі зазначеного Акту «Про результати перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку звітності від 08.11.2023 року № 31049/15-32-04-06-38296384 ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення № 590/15-32-04-0619 від 14.12.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи юридичної особи ТОВ «Телеком Інжиніринг» ().

У якості підстави для анулювання реєстрації, як платника єдиного податку, в оскаржуваному рішенні зазначено: «здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно - правових форм господарювання (абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291, абз. 5 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ): КВЕД 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку»; акт перевірки від « 08» листопада 2023 року № 31049/15-32-04-06-38296384».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Стосовно виявлених порушень, покладених в основу оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до відомостей реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій позивача включено до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій з видом діяльності IA.S1 «Послуга доступу до мережі Інтернет» (послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується. У тому числі послуга широкосмугового доступу до мережі Інтернет. З використанням мережі: фіксованого зв`язку; (власної мережі); AN.S1 «Інша електронна комунікаційна послуга, відсутня у орієнтовному переліку видів електронних комунікаційних послуг» (реєстрація та підтримка доменів. Розміщення серверів. З використанням мережі: фіксованого зв`язку; (власної мережі); NA.N2 «Послуга з доступу до мережі Інтернет іншим постачальникам мереж та/або послуг» (Послуга з доступу до мережі Інтернет іншим постачальникам мереж та/або послуг, ІР транзит тощо з можливістю організації логічних та/або фізичних інтернет - з`єднань. З використанням мережі: фіксованого зв`язку).

При цьому, судом встановлено, що під час реєстрації діяльності у НКЕК у відповідності до вимог ЗУ «Про електронні комунікації» позивача не зазначав у якості діяльності такого виду діяльності як OS.SI: «Послуга технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж» - послуга з підтримки у працездатному стані обладнання електронних комунікаційних мереж в процесі його експлуатації, при якому воно здатне виконувати задані функції, зберігаючи задані значення параметрів у межах, які встановлені в нормативно-технічній документації; експлуатації електронних комунікаційних мереж.

ТОВ «Телеком Інжиніринг» послуг технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж не надає.

Крім того, ТОВ «Телеком Інжиніринг» не займається ні поштовим, ані телефонним зв`язком, що підтверджується змістом Абонентського договору, проформа якого додана до позовної заяви та згідно до якого ТОВ «Телеком Інжиніринг» надаються Абонентам послуги доступу до мережі Інтернет і, власне, за ці послуги позивач отримує оплату.

ТОВ «Телеком Інжиніринг» не укладало із третіми особами послуг технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж чи то послуг телефонного зв`язку (жодного виду), послуг поштового зв`язку, не надавало таких послуг та на отримувало оплати за такі послуги.

Згідно з приписами п.п.291.2, 291.3 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених дією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп визначені пунктом 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно до пп.8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про телекомунікації» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Провайдер телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій без права на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку.

Згідно із ст.38 цього Закону оператори телекомунікацій мають право на: 1) здійснення діяльності у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; 3) отримання номерного ресурсу; 4) планування та розвиток власних мереж; 5) установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону; 6) присвоєння телефонних номерів споживачам у межах виділеного оператору номерного ресурсу та задіяння персональних номерів у порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 7) з`єднання телекомунікаційних мереж, що знаходяться в його власності або користуванні, з телекомунікаційними мережами, що знаходяться у власності або користуванні інших операторів, відповідно до цього Закону; 8) скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа, про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами; 9) відключення на підставі рішення суду кінцевого обладнання, якщо воно використовується абонентом для вчинення протиправних дій або дій, що загрожують інтересам державної безпеки; 10) зупинення діяльності у сфері телекомунікацій відповідно до цього Закону і в порядку, встановленому ЦОВЗ та узгодженому з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 11) установлення телекомунікаційного обладнання в приміщеннях, що належать їм: на правах найму, з дозволу власника приміщення; 12) інші права, передбачені законодавством України та договорами про надання телекомунікаційних послуг.

Провайдер телекомунікацій користується правами, передбаченими частиною першою цієї статті, за винятком прав, передбачених пунктами 3, 6, 7 частини першої цієї статті, а також має право на підключення технічних засобів до телекомунікаційної мережі оператора відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.42 вказаного Закону право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій суб`єкт господарювання набуває шляхом подання до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері телекомунікацій.

Здійснення діяльності у сфері телекомунікацій без подання повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері телекомунікацій забороняється.

Суб`єкт господарювання під час провадження діяльності у сфері телекомунікацій зобов`язаний виконувати передбачені Законом, Правилами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій (рішення НКРЗІ № 541 від 19.11.2019 р.) та іншими нормативно-правовими актами у сфері телекомунікацій обов`язки оператора, провайдера телекомунікацій.

Діяльність у сфері телекомунікацій, що передбачає використання обмеженого (радіочастотного та/або номерного) ресурсу, здійснюється після отримання відповідних ліцензії та/або дозволу (ліцензій та/або дозволів), необхідність отримання яких визначена законом.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави стверджувати, що діяльність у сфері телекомунікацій, зокрема надання послуг з доступу до Інтернету, може здійснюватися оператором телекомунікацій, який внесений до реєстру операторів телекомунікацій без права на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку.

Таким чином, обмеження перебування на Єдиному податку згідно до абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України стосується виключно суб`єктів, які безпосередньо здійснюють саме види діяльності прямо зазначені у ПКУ: Поштовий зв`язок, Телефонний зв`язок, Діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж.

Також суд вважає необхідним зазначити, щодо різниці між технічним обслуговуванням власних (чи отриманих у оренду) мереж та наданням послуг з технічного обслуговування мереж.

Так, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (зараз Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій) у своєму листі № 01-7119/111 від 29.12.2021 року на запити Народного депутату України ОСОБА_1 та Асоціації правовласників та постачальників контенту, прямо зазначається що діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж, зазначена у пункті 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПКУ передбачає діяльність з надання послуг третім особам з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, а не обслуговування власної телекомунікаційної мережі.

Таким чином, навіть у разі наявності у позивача власної телекомунікаційної мережі та її технічного обслуговування, така діяльність ні у якому разі не може бути наданням послуг із технічної експлуатації телекомунікаційної мережу і відтак не може бути підставою для застосування обмеження, передбаченого у абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України.

Суд зазначає, що діяльність із надання доступу до мережі Інтернет ніяким чином не передбачає надання Абоненту послуг із технічного обслуговування та експлуатації електронної комунікаційної мережі Абонента, який до того ж і не є постачальником мереж.

Діяльність з технічного обслуговування та експлуатації власних чи орендованих електронних комунікаційних мереж для забезпечення виробничих потреб не є послугою з технічного обслуговування та експлуатації мереж внаслідок збігання у однієї особі позицій замовника та виконавця що не надає можливості існування правочину. Здійснення технічної експлуатації власних мереж для реалізації договору надання доступу до мережі Інтернет (Абонентського договору) не надає підстав вважати що за Абонентським договором надаються послуги технічного обслуговування, оскільки такі послуги не входять до предмету Абонентського договору та Абонент не є постачальником мереж, щодо обслуговування яких Підприємство могло б надавати послуги з технічного обслуговування.

При цьому позивач, надаючи послуги, класифіковані за 61.10. КВЕД, жодним з видів господарської діяльності зазначених у абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України не займається та не заявляло намірів займатися.

Наявність декларації позивачем діяльності за кодом КВЕД 61.10 не може бути критерієм визначення заборонених для застосування на Єдиному податку видів господарської діяльності, оскільки крім зазначених у абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України видів господарської діяльності, кодом КВЕД 61.10 визначені види діяльності, які не заборонені для застосування на єдиному податку.

Дана обставина підтверджується змістом Листа № 14.1.3-04/39-20 від 07.02.2020 року направленого Державною службою статистики України до Комітету ВРУ з питань цифрової трансформації та Кабінету міністрів України. У Листі, зокрема, зазначається що код виду економічної діяльності не створює прав чи обов`язків для суб`єктів господарювання.

Також, твердження аналогічного змісту міститься у Листі № 14.1.3-07/132-20 від 03.04.2020 року направленого Державною службою статистики України до Асоціації правовласників та постачальників контенту. У Листі, зокрема, зазначається що код виду економічної діяльності за КВЕД 2010 не може бути визначальним критерієм для застосування… норм Податкового кодексу України.

Тобто, практика застосування заборони застосування заборони перебування на єдиному податку всіх видів діяльності, що входять до КВЕД 61.10 з тих підстав що до цього класу входять певні види діяльності, конкретно визначені у абз. ст. 291.5.1. ПК України, а й протирічить як природі так і призначенню КВЕД 2010, як такого.

Відтак судом встановлено, що контролюючий орган в оскаржуваному рішенні у якості критерію для виявлення обмежень за абз. 8 ст. 291.5.1 ПК України використав не здійснення конкретних видів діяльності, прямо вказаних у ПК України, а здійснення всього класу 61.10 КВЕД, до якого, крім багатьох інших видів діяльності входять перелічені у абз. 8 ст. 291.5.1 ПК України види діяльності.

Таким чином, відповідачем не доведено, що здійснювана позивачем діяльність віднесена до заборонених видів діяльності, передбачених абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України.

З урахуванням того, що судовим розглядом встановлено, що висновки відповідача про здійснення позивачем заборонених видів діяльності, передбачених абз. 8 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку позивача.

Відтак, рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 590/15-32-04-06-19 від 14.12.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи юридичної особи ТОВ «Телеком Інжиніринг» () є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи в сукупності наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 3 028,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг» до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 590/15-32-04-06-19 від 14.12.2023 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи юридичної особи ТОВ «Телеком Інжиніринг» ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг`суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Телеком Інжиніринг» (вул. Тираспольська, буд. 27/29, оф. 209, м. Одеса, 65020, ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов