Справа № 200/1136/24
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року Справа№200/1136/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Житомирській області в якому просить: 1) визнати протиправним, та скасувати рішення від 23.02.2024 року № 96; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати пільговий стаж роботи за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 за Списком робіт затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 з повним робочим днем під землею з 01.09.1998 по 10.04.2002, з 29.04.2002 по 01.07.2002, з 28.10.2002 по 17.10.2005, з 26.02.2009 по 21.11.2010, з 06.12.2010 по 09.09.2019, з 11.09.2019 по 15.02.2024; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати пільговий стаж роботи за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 на провідній посаді з повним робочим днем під землею з 18.10.2005 по 31.01.2006, з 13.02.2006 по 25.02.2009; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію з 15.02.2024 року відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 лютого 2024 року він звернувся із заявою про призначення пенсії. Проте рішенням від 23 лютого 2024 року відповідач відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи.

Як зазначає позивач, відповідачем не зараховано періоди роботи згідно за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 за списком робіт затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 з повним робочим днем під землею з 01.09.1998 по 10.04.2002, з 29.04.2002 по 01.07.2002, з 28.10.2002 по 17.10.2005, з 26.02.2009 по 21.11.2010, з 06.12.2010 по 09.09.2019, з 11.09.2019 по 15.02.2024 та стаж роботи на провідній посаді з повним робочим днем під землею з 18.10.2005 по 31.01.2006, з 13.02.2006 по 25.02.2009.

Позивач вважає рішення УПФ протиправним, оскільки спірні періоди його роботи підтверджено належними документами, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

04 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

25 березня 2024 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що за даними реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності та до спеціального (пільгового) стажу зараховано періоди згідно реєстру застрахованих осіб. На думку відповідача, за наявним страховим стажем позивач має право на пенсійну виплату з 09.07.2033 року або при набутті необхідного пільгового стажу.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України.

15 лютого 2024 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Житомирській області №96 від 23 лютого 2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, пільговий стаж за списком №1 становить 23 роки 09 місяців 05 днів.

З розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди роботи: 01.05.2002 року, з 01.03.2009 року до 02.03.2009 року, з 01.04.2009 року до 18.04.2009 року, з 01.10.2009 року до 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року до 29.01.2010 року, 01.03.2011 року, 01.07.2011 року, з 01.02.2012 року до 02.02.2012 року, 01.03.2012 року 01.06.2012 року, 01.07.2012 року, з 01.08.2012 року до 03.08.2012 року, з 01.05.2013 року до 02.05.2013 року, 01.03.2014 року, 01.05.2014 року, 01.06.2014 року, з 01.09.2014 року до 06.09.2014 року, з 01.10.2014 року до 03.10.2014 року, з 01.03.2015 року до 03.03.2015 року, з 01.06.2015 року до 02.06.2015 року, 01.07.2017 року, 01.11.2017 року, з 01.02.2018 року до 04.02.2018 року, з 01.05.2018 року до 02.05.2018 року, з 11.09.2019 року до 26.09.2019 року, з 01.12.2019 року до 06.12.2019 року, з 31.03.2021 року до 01.04.2021 року, 01.03.2023 року, з 24.10.2023 року до 15.02.2024 року.

До стажу роботи за провідною професією не зараховано період роботи з 18.10.2005 року до 31.01.2006 року, з 13.02.2006 року до 25.02.2009 року.

Разом з цим, в рішенні відсутні обґрунтування щодо підстав незарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу.

Позивач оскаржує вищевказане рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV (в редакції на момент набрання чинності цим законом) Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на

інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення

пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу №04-14/653 від 28.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 29.04.2002 р. до 01.07.2022 р. виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, за професією машиніст електровозу з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 р.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу №04-14/653 від 28.04.2023 року підтверджує характер роботи позивача 01.05.2002 року.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу №04-14/653 від 28.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 26.02.2009 р. до 21.11.2010 р. виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 р. Згідно вказаної довідки позивач перебував в учбовій відпустці з 01.03.2009 року до 02.03.2009 року, з 01.04.2009 року до 18.04.2009 року, з 01.10.2009 року до 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року до 29.01.2010 року.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05.11.1993 № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються. Доказів того, що позивач не відповідає наведеним вимогам відповідачем не надано.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу №04-14/653 від 28.04.2023 року підтверджує право на зарахування до пільгового стажу позивача періодів учбової відпустки з 01.03.2009 року до 02.03.2009 року, з 01.04.2009 року до 18.04.2009 року, з 01.10.2009 року до 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року до 29.01.2010 року.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу №26/222 від 08.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 11.07.2016 р. до 09.09.2019 р. виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, за професією гірник підземний з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1, розділом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2006 р. Згідно вказаної довідки позивач брав участь у страйку з 01.02.2018 року до 04.02.2018 року, 01.05.2018 року.

Відповідно до статті 28 Закону України від 03.03.1998 № 137/98-ВР «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» (далі - Закон № 137/98-ВР) організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. […]. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

Отже, перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним.

Відповідачем не надано доказів того, що страйк, в якому приймав участь позивач, визнано незаконним у судовому порядку, а тому з урахуванням вимог Закону № 137/98-ВР час участі у страйку з 01.02.2018 року до 04.02.2018 року, 01.05.2018 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу №02/1090 від 23.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 за період з 11.09.2019 р. виконує роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах на ПАТ «ШУ «Покровське», яке веде видобуток вугілля підземним засобом, за професією гірник підземний з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1, розділом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2006 р.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу №04-14/653 від 28.04.2023 року підтверджує право на зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 12.09.2019 року до 26.09.2019 року, з 04.12.2019 року до 06.12.2019 року, 01.03.2023 року.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 24.10.2023 року до 31.12.2023 року суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

За приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами статті 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

З вказаного реєстру вбачається, що в період з 24.10.2023 року до 31.12.2023 року інформація по спеціальному стажу позивача вносилася роботодавцем за кодом ЗПЗ013А1.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1, ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці: код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Таким чином, роботодавець звітував щодо спецстажу позивача, вся інформація щодо стажу позивача з 24.10.2023 року до 31.12.2023 року наявна в системі персоніфікованого обліку, а тому цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу позивача без будь-якого додаткового підтвердження.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5 підтверджують характер роботи позивача у період з 24.10.2023 року до 31.12.2023 року, що надає право включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, за період з 01.01.2024 року до 15.02.2024 року інформація щодо спецстажу позивача відсутня у відповідному реєстрі.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2024 року до 15.02.2024 року.

Окрім того, як вбачається з довідки від 23.10.2023 року №02/1090 позивач працює з 11.09.2023 року по теперішній час. Отже вказана довідка підтверджує факт роботи позивача до 23.10.2023 року (дату видачі довідки). Доказів роботи після вказаної дати позивачем не надано.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи 01.03.2011 року, 01.07.2011 року, з 01.02.2012 року до 02.02.2012 року, 01.03.2012, 01.06.2012, 01.07.2012, з 01.08.2012 року до 03.08.2012 року, з 01.05.2013 року до 02.05.2013 року, 01.03.2014 року, 01.05.2014, 01.06.2014 року, з 01.09.2014 року до 06.09.2014 року, з 01.10.2014 року до 03.10.2014 року, з 01.03.2015 року до 03.03.2015 року, з 01.06.2015 року до 02.06.2015 року, 01.07.2017 року, 01.11.2017 року, 02.05.2018 року, 11.09.2019 року, з 01.12.2019 року до 03.12.2019 року, з 31.03.2021 року до 01.04.2021 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з довідок від 23.10.2023 року №02/1090, №04-14/653 від 28.04.2023 року, №26/222 від 08.05.2023 року, ОСОБА_1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати (за власним бажанням): 01.03.2011 року, 01.07.2011 року, з 01.02.2012 року до 02.02.2012 року, 01.03.2012, 01.06.2012, 01.07.2012, з 01.08.2012 року до 03.08.2012 року, з 01.05.2013 року до 02.05.2013 року, 01.03.2014 року, 01.05.2014, 01.06.2014 року, з 01.09.2014 року до 06.09.2014 року, з 01.10.2014 року до 03.10.2014 року, з 01.03.2015 року до 03.03.2015 року, з 01.06.2015 року до 02.06.2015 року, 01.07.2017 року, 01.11.2017 року, 11.09.2019 року, з 01.12.2019 року до 03.12.2019 року, 31.03.2021 року та 02.05.2018 року у прогулі, 01.04.2021 року відсутність з невідомих причин.

Згідно пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Отже, однією з умов, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, є робота зі шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/16-а.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161 16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Таким чином, оскільки згідно вищенаведених пільгових довідок, позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати, прогулі та був відсутній з невідомих причин, тобто не був протягом повного робочого дня зайнятим на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідачем правомірно не враховано вказані дні до пільгового стажу. Доказів того, що вказані відпустки були пов`язані з виробничою необхідністю сторонами не надано.

Позовні вимоги про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.09.1998 року до 30.04.2002 року, з 02.05.2002 року до 01.07.2002 року, з 28.10.2002 року до 17.10.2005 року, з 26.02.2009 року до 28.02.2009 року, з 03.03.2009 року до 31.03.2009 року, з 19.04.2009 року до 30.09.2009 року, з 30.01.2010 року до 21.11.2010 року, з 06.12.2010 року до 28.02.2011 року, 02.03.2011 року до 30.06.2011 року, з 02.07.2011 року до 31.01.2012 року, з 03.02.2012 року до 28.02.2012 року, з 02.03.2012 року до 31.05.2012 року, з 02.06.2012 року до 30.06.2012 року, з 02.07.2012 року до 31.07.2012 року, з 04.08.2012 року до 30.04.2012 року, з 03.05.2013 року до 28.02.2014 року, з 02.03.2014 року до 30.04.2014 року, з 02.05.2014 року до 31.05.2014 року, з 02.06.2014 року до 31.08.2014 року, з 07.09.2014 року до 30.09.2014 року, з 04.10.2014 року до 28.02.2015 року, з 04.03.2015 року до 31.05.2015 року, з 03.06.2015 року до 30.06.2017 року, з 02.07.2017 року до 31.10.2017 року, з 02.11.2017 року до 31.01.2018 року, з 05.02.2018 року до 30.04.2018 року, з 03.05.2018 року до 09.09.2019 року, з 27.09.2019 року до 30.11.2019 року, з 07.12.2019 року до 30.03.2021 року, з 02.04.2021 року до 28.02.2023 року, з 02.03.2023 року до 23.10.2023 року задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з розрахунку стажу вказані періоди зараховані відповідачем до пільгового стажу.

Щодо зарахування до стажу роботи за провідною професією періодів роботи з 18.10.2005 року до 31.01.2006 року, з 13.02.2006 року до 25.02.2009 року суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд зазначає, що фактично ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, провідними є професії на наступних роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень).

Згідно записів трудової книжки позивача, пільгової довідки №04-14/653 від 28.04.2023 року, № 1-53 від 19.04.2023 року у період з 18.10.2005 року до 31.01.2006 року, з 13.02.2006 року до 25.02.2009 року позивач працював гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, тобто на посаді за провідною професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Окрім того, вищевказаний спірний період підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), до яких інформація по спеціальному стажу позивача вносилася роботодавцем за кодом ЗПЗ014А2 (працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років).

Таким чином, належними та допустимими доказами, а саме пільговими довідками №04-14/653 від 28.04.2023 року, № 1-53 від 19.04.2023 року, індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5 підтверджується, що ОСОБА_1 має право на зарахування періодів роботи з 18.10.2005 року до 31.01.2006 року, з 13.02.2006 року до 25.02.2009 року до стажу роботи за провідною професією для призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8.

Застосовуючи роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8 пільговий стаж позивача з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці роботи та спірного стажу складає більше 25 років.

Враховуючи, що пільговий стаж позивача згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування складає більше 25 років, суд дійшов висновку, що останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 23 лютого 2024 року № 96 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (місцезнаходження: вул. Ольжича, 7, Житомир, 10002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області № 96 від 23 лютого 2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 15 лютого 2024 року, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням періодів роботи 01.05.2002 року, з 01.03.2009 року до 02.03.2009 року, з 01.04.2009 року до 18.04.2009 року, з 01.10.2009 року до 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року до 29.01.2010 року, з 01.02.2018 року до 04.02.2018 року, 01.05.2018 року, з 12.09.2019 року до 26.09.2019 року, з 04.12.2019 року до 06.12.2019 року, 01.03.2023 року, з 24.10.2023 року до 31.12.2023 року до пільгового стажу за Списком 1, періодів роботи з 18.10.2005 року до 31.01.2006 року, з 13.02.2006 року до 25.02.2009 року до стажу роботи на посаді за провідною професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв