Справа № 673/984/23
Суддя: Дворнін О. С.
Дата ухвалення: 2024-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/984/23
Провадження № 2-а/673/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2024 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

що діє як адміністративний суд

в складі : головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судового засідання Демчишиній Н.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №1 (м. Деражня), відділу поліції №3 (смт. Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та інспектора ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Літвінчука Миколу Станіславовича,-

В С Т А Н О В И В :

01.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до зазначених відповідачів про скасування постанови від 23.08.2023 року серії ЕАТ №7584165 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову посилався на те, що поліцейським ОСОБА_2 , 23.08.2023 року було складено на позивача оскаржувану постанову за те, що останній керував транспортним засобом та не пред`явив працівникам поліції для перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив вимоги ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе не винним, дії працівника поліції вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ухвалою судді від 06.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити його адміністративний позов.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому вимоги позову вважає безпідставними,

а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП, оскільки при її винесенні поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судом враховується, що згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчинені, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України « Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п.п. «а», «б» п.2.1. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно вимог п. 2.4 «а» вищевказаних Правил, водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 Правил.

Положення ч.1 ст.126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII (далі - Закон № 580-VII): поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документ, що підтверджують відповідне право особи у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.(п. 2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З відеозапису, наданого відповідачем, слідує, що поліцейський зупиняв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не чітким жестом руки.

Так, зупинення транспортного засобу здійснюється виключно жезлом, а у виняткових випадках жестом руки. При цьому поліцейський спочатку вказує на транспортний засіб, який повинен зупинитися, а потім на місце, де йому слід зупинитися (п. 27.3. Наказу № 111 від 27.03.2009 р. «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС»).

В свою чергу, на вказаному відео зображено, як транспортний засіб ОСОБА_1 червоного кольору був припаркований неподалік від місця зупинки транспортного засобу працівників поліції. В той час, коли інспектор спілкувався із громадянином, встановлював його особу, ОСОБА_1 , водій припаркованого автомобілю, неспішно почав його рух. Працівник поліції зробив малозрозумілий змах рукою, що не повністю відображений на відео та не дає чіткого розуміння такого жесту щодо водя ОСОБА_1 , після чого почав переслідувати автомобіль під керуванням останнього.

Вказана подія не вбачає «виняткового випадку», коли працівник поліції може зупиняти транспортний засобом жестом руки, а тим більше, коли цей жест є не чітким та незрозумілим не тільки для водія, а й для сторонього спостерігача. Враховуючи відсутність небезпечної дорожньої обстановки в той час, тому підстави для застосування такого жесту відсутні.

Разом з тим, працівник поліції не вказав місце, де повинен зупинитися транспортний засіб, а тому водій цілком міг не зрозуміти вказаней жест руки поліцейського.

Крім того, на спростування версії працівника поліції щодо невиконання водієм вимоги про зупинку слугує не складання на ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 122-2 КУпАП.

У відповідності до описової частини оскаржуваної постанови вбачається, ОСОБА_1 звинувачують у керуванні транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документів на транспортний засіб.

Однак, із переглянутого відеодиску, долученого відповідачем вбачається, що водій ОСОБА_1 пред`явив свої документи у за стосунку «Дія» начальнику СПД №1 ВП № Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Сергію Рожнятовському, що робить безпідставним звинувачення водія у керуванні транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд приймає до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, як такі, що не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.241-244 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № 7584165 від 23.08.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496, 20 коп.

Роз`яснити сторонам провадження, що судом при прийнятті рішення були застосовані положення частини третьої статті 243 КАС України, тому складання рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області. У разі застосування судом частини третьої ст. 243 КАС України, а також прийняття постанови (рішення) у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Дворнін