Справа № 400/12557/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/12557/23

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

10.11.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу з урахуванням сум заробітної плати з реєстру застрахованих осіб періоди роботи в Комунальному підприємстві «Первомайське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007 року по 25.07.2019 року та в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради з 01.04.2022 року по 30.09.2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 28.07.2023 року.

В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії по за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду заяви у призначені заявленої пенсії позивачу відмовлено, зокрема, з підстав неможливості зарахування до страхового стажу періодів робіт в Комунальному підприємстві «Первомайське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007 року по 25.07.2019 року та в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради з 01.04.2022 року по теперішній час, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату внесків.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість висновків Управління, позивач зазначає, що обов`язок обчислити, нарахувати і сплатити в установлені строки та у повному обсязі страхові внески покладається на страхувальника-роботодавця, а тому не виконання такого обов`язку страхувальником не може нести негативних наслідків для працівника у виді обмеження права на належне соціальне забезпечення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.08.2023 №48 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Комунальному підприємстві «Первомайське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з 01.03.2004 по 30.11.2004, в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007 по 25.07.2019 та в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради з 01.04.2022 по 23.08.2023.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи в Комунальному підприємстві «Первомайське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з 01.03.2004 по 30.11.2004, в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007 по 25.07.2019 та в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради з 01.04.2022 по 23.08.2023 та повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2023 про призначення пенсії за віком.

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 зарахувати період роботи у Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради по 30.09.2023 суд відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536,8 гривень.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536,8 гривень.

Проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладається на страхувальника, а тому не виконання страхувальником такого обов`язку не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу особи відповідних періодів робіт.

Разом з цим, суд першої інстанції зауважив на передчасності позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду робіт в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради після звернення із відповідною заявою від 23.08.2023 року та по 30.09.2023 року, оскільки відносно вказаного періоду страхового стажу відповідач рішень, які б порушили права та інтереси позивача, не приймав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів робіт з урахуванням сум заробітної плати згідно реєстру застрахованих осіб та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, і помилково не враховано, що застрахована особа не може нести відповідальність за несплату страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати особи. Тому, всі періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі працівнику заробітну плату та утримало відповідні внески з неї, повинні бути зараховані до страхового стажу особи.

При цьому, апелянт зауважує на тому, що спосіб відновлення порушених прав особи у сфері публічно-правових відносинах має носити ефективний характер, однак саме лише зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоду робіт без урахування відповідних сум заробітку не призведе позитивного результату під час повторного розгляду Управлінням його заяви про призначення пенсії за віком. Водночас, суд першої інстанції не навів відповідних мотивів у рішенні, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зарахування сум заробітку (доходу) за даними реєстру застрахованих осіб та одержаного позивачем у спірному періоді робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області просить у задоволенні вимог апелянта відмовити.

Заперечуючи проти обґрунтованості доводів і вимог апелянта, відповідач зазначає про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів робіт, адже відсутні дані про сплату страхувальником-роботодавцем страхових внесків. Аналогічним чином, хоча індивідуальні відомості про застраховану особу і містять дані про дохід позивача та його розміри, не виконання страхувальником свого обов`язку щодо нарахування і сплати страхових внесків виключає правові підстави і для врахування при обчисленні пенсії заробітку (доходу) позивача за відповідний період.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.07.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказану заяву, за принципом екстериторіальності, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та рішенням від 04.08.2023 року №48 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення, Управління зазначило, що страховий стаж заявника складає 25 років 10 місяців 25 днів.

При цьому, Управління зазначило, що не підлягають зарахуванню до страхового стажу, зокрема, періоди з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2011 року по 25.07.2019 року та з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата внесків.

Також, 23.08.2023 року позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою, в якій просив зарахувати до страхового стажу періоди робіт в Комунальному підприємстві «Первомайське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» з 01.10.2007 року по 25.07.2019 року та в Комунальному підприємстві «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради з 01.04.2022 року.

Розглянувши заяву, у задоволенні вказаних вимог Управління відмовило, про що повідомило позивача у листі від 06.09.2023 року за №17461-16929/Л-02/8-1400/23.

Так, Управління зазначило, що у спірному періоді Комунальні підприємства мають не погашену / не сплачену заборгованість по сплаті страхових внесків / єдиного внеску, а тому вказані роботи не можуть бути зараховані до страхового стажу особи.

Не погоджуючись із висновками Управління, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV передбачено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV на призначення пенсії за віком мають право особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Слід враховувати, що відповідно до частини 1 статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення Закону від 05.11.1991 року №1788-XII кореспондуються із приписами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Разом з цим, у пунктах 1, 3 Порядку від 12.08.1993 року №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Слід також враховувати, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці, серед інших, є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Сталою та послідовною є правова позиція Верховного Суду про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника. Отже, неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може мати негативних наслідків для позивача у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

В контексті наведеного правового регулювання спірних правовідносин слід враховувати, що спірні періоди робіт позивача підтверджуються належним чином оформленими відомостями трудової книжки НОМЕР_1 . Ці ж періоди робіт, а також дані про розмір заробітку (доходу), відображені в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За таких обставин та за відсутності правових підстав для не зарахування підтверджених за основними документами даних робіт позивача, колегія суддів погоджується із правильністю висновку суду першої інстанції про неправомірність рішення Управління про відмову у призначенні пенсії за віком з підстав не зарахування робіт страхового стажу із зобов`язанням відповідача вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Стосовно доводів апелянта щодо не необґрунтованого залишення без задоволення позовних вимог про врахування заробітку (доходу) за даними реєстру застрахованих осіб, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, захисту в адміністративному суді підлягають лише порушені права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому порушення прав має бути реальним, стосуватись індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушення прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин виключає правові обставини для вжиття заходів судового захисту та є самостійною підставою для відмови у позові (відповідних повних вимог).

Повертаючись до обставин справи, слід зважати на те, що спірні правовідносини виникли виключно з неправомірної відмови органу пенсійного фонду у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів робіт з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2011 року по 25.07.2019 року, з 01.04.2022 року на відповідних посадах у Комунальних підприємствах, що, як наслідок, вплинуло на право позивача на призначення пенсії за віком.

Питання ж щодо врахування відповідного заробітку (доходу) позивача у цей період не було спірним між учасниками цих правовідносин та будь-яких рішень з цього приводу орган пенсійного фонду не приймав, у тому числі на момент звернення за пенсією не відмовляв позивачу у врахуванні відповідного розміру заробітку (доходу).

У зв`язку із чим, у розумінні вище приведених норм адміністративного процесуального законодавства, відсутні обставини вважати порушеними права та інтереси позивача в цій частині, що є самостійною підставою для залишення без задоволення відповідних позовних вимог.

З огляду на наведене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв