Справа № 160/8714/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
04 квітня 2024 р.Справа №160/8714/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Букіна Л.Є., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 14.02.2024 року №039768 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.
Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженої постанови, в обґрунтування якої зазначено наявність очевидних ознак протиправності оскарженої постанови..
Розглянувши заяву про забезпечення позову у порядку, визначеному частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з такого.
Згідно зі статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є визначені законом підстави для забезпечення позову, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності відповідних підстав, покладається саме на позивача.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.
Судом встановлено, що відповідачем прийнято оскаржену постанову від 14.02.2024 року №039768 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. Зі змісту цієї постанови вбачається, що вона пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби.
Разом з тим, на момент звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову, суду не надано доказів звернення оскарженої постанов до примусового виконання та, відповідно, відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Слід також зазначити, що у разі задоволення заявленої заяви, можуть бути порушені права відповідача щодо пред`явлення вказаної постанови до виконання.
Крім того, спосіб, про який позивач просить суд забезпечити позов не відповідає цілям на досягнення яких запроваджено цей процесуальний інститут, адже у такому випадку мова йде не про складнощі, які ускладнюють та/або унеможливлюють виконання рішення суду, а про продовження дії спірних правовідносин на момент розгляду цієї справи у суді.
Крім того, суд ураховує також специфіку спірних правовідносин, яка полягає виключно у наданні правової оцінці оскарженій постанові у межах процесуальних й матеріальних норм, а тому задоволення заяви у порушений позивачем спосіб є фактичним ухваленням рішення у справі без розгляду справи по суті.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.
Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Таким чином, оскільки позивачем не наведено переконливих підстав для вжиття заявлених заходів, а також наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує їх застосування, суд доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Л.Є. Букіна