Справа № 336/12683/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 336/12683/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2024 року (суддя Звєздова Н.С.) у справі №336/12683/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області молодшого лейтенанта поліції Шепеля Андрія Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ №8164650 від 18.11.2023 інспектора 3 роти 1 батальйону УПП Хмельницькій області молодшого лейтенанта поліції Шепель А.В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Підставами позову визначено: відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення; порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині, зокрема, не надання позивачу особі скористатися правом на юридичну допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду фактично мотивовано правомірністю та обгрунтованістю оскарженої постанови з огляду на встановлений факт порушення позивачем вимог ПДР, що підтверджується належними та допустимими доказами, інформацію про які зазначено в оскаржуваній постанові.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову задоволення позову. Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що судом першої інстанції не було надано оцінки усім підставам заявленого позову, що впливає на правильність визначення правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема, позивач вказує на те, що судом не оцінено процедуру застосування, у спірному випадку, технічного приладу Tru Cam на предмет її відповідності вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

У відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 18.11.2023 року інспектором першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Шепелем А.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 816450, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за порушення п.12.4) ПДР України.

Зі змісту постанови вбачається, що керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 рухався на а/д М-30 «Стрий-Ізварине» 215 км. В н.п. смт. Війтівці зі швидкістю 83 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 33 км. Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCam TC008383».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення факту перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачена відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (пункт 12.4 ПДР України).

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, ДПП долучив до матеріалів справи диск, із розміщеними на ньому відеофайлом та фотозображенням, що зроблені за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 реєстраційний номер №ТС008383.

Матеріалами справи підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером.

Відповідно до Експертного висновку, складеного Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, чинного до 24 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС008383, пройшов державну експертизу на предмет можливості його використання.

Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт».

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача, що дані з фотознімків та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 №ТС008383, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказовий характер в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

В заявленому позові позивач вказував, що в спірному випадку відповідачем під час вимірювання швидкості ТЗ лазерним вимірювачем швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 №ТС008383 не дотримано положень статті статті 40 Закону України Про національну поліцію.

З такими аргументами позивача суд апеляційної інстанції погоджується та зазначає наступне.

Так, статтею 40 Закону України Про Національну поліцію регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

За змістом частини 1 наведеної статті Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», не передбачено.

З дослідженого відеозапису з лазерного вимірювача швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 №ТС008383, що у розумінні положень статті 40 Закону України Про Національну поліцію є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, судом встановлено, що даний прилад не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості.

Такий спосіб застосування приладу Tru Cam, на переконання суду апеляційної інстанції, неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України Про Національну поліцію.

Так, як зазначено вище, за змістом даної статті технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Суд апеляційною інстанції вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу, а не розміщення поліцейського з технічним засобом по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Дослідивши долучену відповідачем відеофіксацію приладу TruCam, судом апеляційної інстанції встановлено, що зображення на відеозапису коливається, що свідчить про те, що в момент фіксації прилад, яким ця фіксація здійснювалась, не був стаціонарно закріпленим.

На відеозаписі видна вібрація приладу TruCam під час вимірювання відповідачем швидкості руху ТЗ позивача. Такі заміри можуть дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Отже, в спірному випадку відповідачем застосовано прилад Tru Cam в інший спосіб, ніж те визначено статтею 40 Закону України Про Національну поліцію.

Враховуючи матеріали справи та аргументацію сторін, суд апеляційної інстанції безумовно погоджується із наявністю у відповідача повноважень на контроль за швидкістю руху певного транспортного засобу, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача, що надані скаржником дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 №ТС008383, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.4 ПДР України відповідачем не надано.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

З огляду на задоволення позову на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову 536,0грн., за подання апеляційної скарги 1211,20грн., а всього 1747,20грн.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2024 року у справі №336/12683/23 скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову серії ЕАТ №8164650 від 18.11.2023 винесену інспектором 3 роти 1 батальйону УПП Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Шепель А.В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визнати неправомірною та скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору, у розмірі 1747,20грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк