Справа № 177/2504/23
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2504/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

07.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом, до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення БАБ № 794420 від 24.11.2023 про накладення штрафу за ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 340 грн., оскільки вона є незаконною, також просить закрити провадження у вказаній справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить стягнути на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 24.11.2023 о 12-30 год. Інспектором УПП у Дніпропетровській області ДПП, капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №794420 від 24.11.2023, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно фабули оскаржуваної постанови. Він керував ТЗ, що мав технічні несправності, а саме здійснено переобладнання напівпричепа з бортового у платформу, чим порушив п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, однак він вважає постанову серії БАБ №794420 від 24.11.2023 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, а працівником поліції при винесенні оскарженної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення.

Також позивач зазначає, що був незаконно зупинений працівниками УПП, до його ТЗ підійшов інспектор поліції, почав вимагати документи, після чого в ході перевірки, співробітником поліції було ніби-то встановлено, що причіп містить ознаки переобладнання без реєстрації, оскільки в свідоцтві про реєстрацію ТЗ зазначено напівпричіп «бортовий», а в той час напівпричіп був у вигляді платформи. Звертає увагу, що напівпричіп експлуатувався у вигляді та конструкції, яка була передбачена заводом виробником, також в тому вигляді в якому був зареєстрований в органах МВС, будь-якого переобладнання напівпричепу не проводилося, оскільки із заводу передбачена можливість зняття тенту та отпор, які його утримують. Крім цього зазначає, що дії у вигляді зняття бортів не призводять до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, симтеми гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, тому вважає, що поліцейським не вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Стислий виклад заперечень відповідача.

06.03.2024 року на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції, Марченка А.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві представник відповідача, окрім посилання на норми КУпАП, КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», зазначив, що 24.11.2023 року інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області, Чайкою О.Л. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 , керував DAF 95XF, днз. НОМЕР_1 з напівпричепом VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Слобожанське Дніпропетровської обл., що мав технічні несправності,а саме здійснено переобладнання напівпричепа з бортового у платформу, чим порушив п. 31.3 «а» ПДР України. Вказав, що зазначена постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.20105 року, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письомвій формі, тому поліцейський розглянув справу з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, після виявлення факту порушення вимог ПДР та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, було роз`яснено права та ознайомлено з матеріалами справи, а саме з відеозаписом з автомобільного реєстратора. Також представник вказує, що інспектором було акцентовано увагу, що позивач керував транспортним засобом, що був переобладнаний з напівпричепа бортового у платформу, як доказ до відзиву додано фото. Вважає,що жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано, тому його пояснення, викладені в позовній заяві щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є лише на його думку спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Факт вчинення позивачем порушення ПДР та процедура розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення було зафіксовано у вигляді відеозапису, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, вважає, що за вказаних обставин немає жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позов та проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 06.03.2024 через канцелярію суду надав відзив, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області, Суботіної С.А., від 08.12.2023 справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 11-30 год. 01.03.2024, за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Дніпропетровській області ДПП, Чайкою О.Л. 24.11.2023 винесено постанову серії БАД №794420 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 24.11.2023 о 12:30 год. в смт. Слобожанське Дніпропетровської обл. по вул. Дніпровська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF 95XF, днз. НОМЕР_1 з напівпричепом VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , що мав технічні несправності,а саме здійснено переобладнання напівпричепа з бортового у платформу, чим порушив п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб, загальний напівпричіп Н/ПР-бортовий-Е, марки VAN HOOL, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , належить з 22.01.2007 ОСОБА_4 (а.с. 13).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, постанову серії БАД №794420 винесено 24.11.2023, копію ОСОБА_1 отримав після винесення, при цьому до суду звернувся 07.12.2023, тобто у десятиденний строк, який визначений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.3 «а» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати встановленим правилам і нормативам.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережу.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов`язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 2 цієї статті, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Такими чином, постанова у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має певні особливості щодо наведення у ній обов`язкових даних, що є таким чином додатком до матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії БАД №794420 від 24.11.2023, 24.11.2023 о 12:30 год. в смт. Слобожанське Дніпропетровської обл. по вул. Дніпровська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF 95XF, днз. НОМЕР_1 з напівпричепом VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , що мав технічні несправності,а саме здійснено переобладнання напівпричепа з бортового у платформу, чим порушив п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вбачається, що транспортний засіб, є загальним напівпричіпом Н/ПР-бортовий-Е, марки VAN HOOL, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить з 22.01.2007 ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів щодо переобладнання напівпричепа з бортового у платформу, а також будь-яких відомостей на спростування доводів позивача, у відзиві не посилався на докази щодо заперечень проти вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4,5 розділу ІІ наказу МВС України від 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, слід зауважити, що представник відповідача на підтвердження порушення ПДР позивачем не надав суду відеозапис, а долучена до відзиву фотокартка містить зображення транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_4 , що не має жодного відношення до викладених в постанові серії БАД №794420 від 24.11.2023 обставин, у зв`язку із чим неможливо встановити всі фактичні обставини справи.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що існують правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , в частині скасування постанови серії БАД №794420 від 24.11.2023, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.14 зворот).

Тому з урахуванням зазначених правових норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, а саме з Департаменту патрульної поліції України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ПДР Украни, ст.ст. 126, 245, 247, 251, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 8-9, 72, 77, 79, 132-133, 246, 247, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №794420 від 24.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 05 квітня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя: