Справа № 464/1483/24
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1483/24
пр.№ 2-а/464/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 464/1483/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 59 від 19 лютого 2024 року. В обґрунтування позову покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2024 року складений з суттєвими порушеннями вимог ст.256 КпАП України, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності на підставі такого протоколу та є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Крім того, в посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні повноваження складати протокол про адміністративне правопорушення. Більше того, твердження щодо незаконності його дій, наведені в постанові № 59 від 19 лютого 2024 та акті № 1 від 05 січня 2024 року є необґрунтованими, незаконними та не відповідають дійсності. При прийнятті оскаржуваної постанови взагалі не відбувався розгляд справи, а йому відразу ж вручили заздалегідь підписану керівником ОРТЦК постанову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 05 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі п.10 ч.1 ст.4 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.77 КАС України кожна

сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність

рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді в.о. директора ЛКП «Муніципальна варта»

та несе відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

25 січня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 проводилась планова перевірка ЛКП «Муніципальна варта». Під час проведення перевірки стану військового обліку виявлено ведення військового обліку з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів № 1487 від 30 грудня 2022 року, що зафіксовано в Акті перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях на території міста Львова.

За результатами перевірки, 09 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , за фактом порушення правил війкового обліку на позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

На підставі даного протоколу, Постановою № 59 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 19 лютого 2024 року на позивача накладено штраф у сумі 5 100 гривень.

За вимогами ч.2 ст.16 Закону України «Про оборону України» посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності забезпечують ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сприяють їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» підприємства, установи і організації зобов`язані вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 1487 від 30.12.2022, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст.21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»).

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП, передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особливий період діє в Україні із 17 березня 2014 року, тобто з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення

для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне

правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Доказами по даній справі, згідно зі ст.251 КУпАП є:

- план перевірок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів в органах державної влади, на підприємствах, в організаціях, установах і закладах, затвердженого 11.01.2024 року розпорядженням № 7 Львівського міського голови, відповідно до якого була проведена планова перевірка;

- акт № 1 перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях на території міста Львова від 25.01.2024 року, яким зафіксовано ведення військового обліку з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів № 1487 від 30 грудня 2022 року та встановлено наступні порушення: у військовозобов`язаних працівників персональні військово-облікові документи без актуальних відміток відповідних РТЦК та СП, військово-облікові дані не уточнено; прибуття військовозобов`язаних та резервістів за вимогами до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не забезпечується посадовими особами ЛКП «Муніципальна варта»; взаємодія з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, військовозобов`язані та резервісти перебувають на військовому обліку, а саме звіряння даних списків персонального військового обліку, внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів не виконується в повному обсязі; у списках персонального військового обліку не відображена повнота, актуальність і достовірність облікових даних, а саме у списках військовозобов`язаних (резервістів) рядового та сержантського складу вказані невірні та змінені військово облікові спеціальності, до списків персонального військового обліку військовозобов`язаних (резервістів) офіцерського складу відсутні відповідні копії військово-облікового документу; інформація до відомостей оперативного обліку призовників внесена неактуальна, порушуючи пункт 42 Порядку, без врахування звільнення працівника 11.01.2024 року.

- протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2024 року, складений головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини виявлення правопорушення.

Постанова, яка оскаржується позивачем, містить інформацію, зазначену у статті 283, 284 КУпАП, отже, відповідає чинному законодавству. Відповідач під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Адміністративне правопорушення кваліфіковано правильно за ч.2 ст.210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи посадовою особою вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме порушив п.20, 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, вимоги абз.6, абз.7, абз.13 ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про оборону України».

Отже, оскаржувана постанова прийнята відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, обставин, які б могли потягнути за собою визнання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконною, не виявлено.

Суд відхиляє доводи позивача, що відповідач не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, суд зазначає, що окрім норм КУпАП, процедуру визначає Інструкція зі складання ІНФОРМАЦІЯ_5 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затверджена Наказом МОУ від 01.01.2024 року № 3. Уповноважена посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (визначається наказом керівників відповідних ІНФОРМАЦІЯ_5 ) складає протокол у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначаються:

дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи,

яка склала протокол;

відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності;

місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є);

пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд відхиляє покликання позивача на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 09.02.2024 року складений з суттєвими порушеннями вимог ст.256 КпАП України, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності на підставі такого протоколу та є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки протокол від 09.02.2024 року відповідає як вимогам ст.256 КУпАП, таким зафіксовано час, місце та обставини виявлення правопорушення так і вимогам Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_5 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом МОУ від 01.01.2024 року № 3. КУпАП чітко встановлює строки, в межах яких на особу може бути накладено адміністративне стягнення. Так ч.1 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, помилковими є покликання позивача на пропуск відповідачем строку складання протоколу і накладення адміністративного стягнення. Не доведеними є також покликання позивача на відсутність розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки під час розгляду справи, під час підписання постанови в справі про адміністративне правопорушення жодних таких обставин ОСОБА_1 не заявляв.

Покликання позивача на наказ № 53 від 09 лютого 2024 року «Про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів ЛКП «Муніципальна варта» не береться судом до уваги, оскільки такий прийнятий вже після проведеної перевірки. Щодо забезпечення прибуття військовозобов`язаних та резервістів за вимогами ІНФОРМАЦІЯ_6 то такий обов`язок позивача як керівника підприємства визначений абз.6, абз.7, абз.13 ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і такі повноваження керівника не слід асоціювати лише з приводом (доставленням) працівника до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

У відповідності до ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови залишити без задоволення, а постанову № 59 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 19 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 5 100 гривень за ч.2 ст.210-1 КУпАП - залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 04 квітня 2024 року, що є датою його ухвалення в порядку письмового провадження, відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Г.О.Шашуріна