Справа № 396/279/24
Суддя: Русіна А. А.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/279/24
Провадження № 2-а/396/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Оладенко М.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду справу № 396/279/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Кіровоградської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції Кіровоградської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеннясерія ЕНА № 01340108 від 30.01.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 30.01.2024 року працівниками поліції винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Вказане порушення ПДР України було виявлено за допомогою приладу TruCаm ТС000703. У постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем марки NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 «Велика Виска» зі швидкістю 87 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України.

З вказаною постановою позивач не згодна, вважає рішення посадової особи протиправним та таким, що порушує її права та законні інтереси, оскільки відповідачем жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано. Зокрема вказує на те, що пристрій TruCam, за допомогою якого була зафіксована швидкість руху не може використовуватись з рук, а має бути закріплений стаціонарно. Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, в тому числі і швидкісного режиму.

За наведених підстав, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 01340108 від 30.01.2024 року.

Ухвалою судді від 16.02.2024 року позовну заяву залишено без руху.

22.02.2024 року позивачем на виконання ухвали суду усунуто недоліки.

Ухвалою від 26.02.2024 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.03.2024 року на адресу суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач заперечив позов, просив відмовити, надавши докази на підтвердження свого відзиву: DVD-R диск з відеофіксацією факту вчинення адміністративного правопорушення, копії сертифікатів відповідності, копію експертого висновку, копія постанови, методичні рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM. Разом з тим зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС000703, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. На лазерному вимірювачі швидкості TruCam ТС000703 міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення. Тобто факт вчинення правопорушення підтверджений належними доказами.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, доводи, викладені у позові, підтримала у повному обсязі та просила скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. З підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити без участі представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначала про те, що відносно неї інспектором поліції 30.01.2024 року складено постанову серії ЕНА № 01340108 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 30.01.2024 в населеному пункті позначеному дорожнім знако 5.49 «Велика Виска» водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де встановлено обмеження швидкості 50 км/год, перевищила встановлені обмеження швидкості на 37 км/год, а саме рухалася зі швидкістю 87 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 37 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Судом встановлено, що вказане порушення було зафіксовано не в автоматичному режимі технічним засобом лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС 000703, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/27554, чинне до 18.05.2024 року.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

П. 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України, належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачем, на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві та вимог, не надано суду будь-яких належних доказів того, що постановою від 30.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративний штраф.

При цьому, оскаржувана постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній вказаний пункт ПДР, який порушила позивач, а саме - п. 12.4 ПДР, в оскаржуваній постанові міститься посилання на наявність інформації, отриману за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС000703.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон № 580-VIII), встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ Т000703 є придатним до застосування, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

У зв`язку з викладеним суд враховує в якості доказу дані лазерного вимірювача швидкості TruСам ТС 000703 та бере їх до уваги.

Жодними положеннями Закону № 580-VIII не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх ціпків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

Так, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото-відеофіксації порушень дорожнього руху.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що автомобіль NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.01.2024 рухався на недозволеній швидкості 87 км/год в населеному пункті «Велика Виска», при встановленому обмеженні швидкості руху у 50 км/год, тобто перевищення встановленого обмеження на 37 км/год.

Крім того, представником відповідача надано до матеріалів справи оптичний диск із вищезазначеними доказами, отриманими за допомогою технічного приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС000703, яким підтверджується наявність вчинення правопорушення позивачем. Відеозаписи з вказаного диску було оглянуто в судовому засіданні.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції ознайомив водія з відеозаписом за її участі, позивач не заперечувала факт перевищення нею дозволеної швидкості руху на вказаному відрізку дороги, заперечень щодо відеозапису чи неналежного його фіксування також не мала. При цьому повідомила, що має тимчасове посвідчення та нею вже вчинено два адміністративних правопорушення за недотримання правил дорожнього руху. Працівник поліції роз`яснив права водію, повідомив, що її буде притягнено до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості режиму руху в населеному пункті та у зв`язку з технічною проблемою бази, постанова буде їй направлена на поштову адресу, яку вона зазначила.

Інформацією про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є диск долучений до матеріалів справи, на якому міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення.

Відтак, факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 73 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.7, 132-1 ч.2, 251,268,283-284,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2,8,9,72-77,205,241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Кіровоградської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення- відмовити, залишивши вказану постанову без змін.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя: А. А. Русіна