Справа № 596/240/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 596/240/23 пров. № А/857/4577/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2024 року, ухвалене суддею Митражик Е.М. у м. Гусятин, о 15год. 50 хв. у справі № 596/240/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд скасувати постанову відповідача про порушення митних правил від 31.01.2023 року № 1216/20900/22.

18 січня 2024 року Гусятинський районний суд Тернопільської області прийняв рішення, яким задовольнив позов.

Визнав протиправною та скасував постанову у справі про порушення митних правил № 1216/20900/22 від 31 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 % вартості товару на суму 211992 гривні 39 копійок.

Провадження у справі про порушення митних правил закрив.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних товарів, а отже, відповідач не довів факт порушення позивачем митних правил, передбачених ч. 2 ст. 471 МК України, а саме недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон у сумі, яка визначена висновком експерта.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що надав належні докази щодо вартості незадекларованого позивачем товару. Порядок призначення та проведення експертизи у справах про порушення митних правил врегульований статтями 515-516 МК України. Відповідач наголошує на тому, що експертиза, яка проводиться для визначення вартості товару у справах про порушення митних правил, не є судовою експертизою, а тому до неї не ставляться вимоги щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність. Експертиза у справах про порушення митних правил проводиться для визначення вартості товарів, які переміщуються через митний кордон, в рамках притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК і є доказом у справі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 15 листопада 2022 року державний інспектор ВМО № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_2 в присутності позивача склав протокол про порушення митних правил № 1216/20900/22, а саме ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

У протоколі зафіксовано те, що 15 листопада 2022 року о 15 год. 25 хв. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор», пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Перед початком митного контролю ОСОБА_3 було запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, у якій він заявив про наявність в нього товару: генераторів, вживаного одягу, вживаних ноутбуків та фотоапаратів. За результатами митного огляду вказаного транспортного засобу, в багажному відділенні транспортного засобу, без ознак приховування, було виявлено, незадекларований за встановленою формою, товар: системний блок фірма виробник «OMEN», модель, 3OL DESKTOP GT13-1047MT з серійними номерами 8СG14224TT, 8CG14224VX в упакуванні виробника кількості 2 шт.; портативну зарядну станцію, фірма-виробник «ECOFLOW», модель DELTA EF3 PRO, серійний номер DSKBZ5HD7120046, в упакуванні виробника в кількості 1 шт.; планшети фірми-виробника «SAMSUNG», модель GALAXY TAB S7256 GB, з серійними номерами № R52R80R08AB, № R52R904HV6B, № R52R904HF6V, № R52R904HXGX, № R52R904HDJB, № R52R904HXKL, № R52R709AAWV, № R52R80R07EJ, № R52R904HY9T, № R52R904HX0L, № R52R80R0LPL, № R52R904HX9E, № R52R904HDBZ, № R52R904HV2H, № R52R80R061N, № R52R904HEIY, № R52R904HEYN, № R52R90R09FK, № R52R904HEHH в упакуванні виробника з ознаками використання в кількості 19 шт. Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою про його наявність. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

24.11.2022 року відповідач прийняв постанову про призначення експертизи в справі про порушення митних правил № 1216/209000/22, з метою встановлення вартості товару вилученого, згідно з переліком зазначеним у протоколі від 27.03.2023 року в справі про порушення митних правил № 0305/20900/23, проведення якої доручено Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

27.12.2022 року експерт Вишневецький Сергій Олександрович Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби склав висновок № -0225, згідно із яким вартість незадекларованих товарів становить 706641,30 грн.

31 січня 2023 року відповідач прийняв постанову у справі про порушення митних правил № 1216/20900/22, на підставі якої визнав позивача винним у вчиненні порушення митних правил, за що ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України передбачена відповідальність, та наклавна позивача штраф, в розмірі 30 відсотків вартості незадекларованих товарів, в сумі 211992,39 грн.

Цю постанову позивач оскаржив до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Абзацами 2-4 статті 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд встановив те, що особа, відносно якої відповідач склав протокол про порушення митних правил, була присутня при його складенні та надала пояснення, що змін та зауважень до протоколу немає. Примірник протоколу позивач отримав 15.11.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно із ч. 2 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Із змісту ч. 2 ст. 471 МК України апеляційний суд встановив, що порушення, передбачене цією нормою, передбачає протиправну поведінку особи у формі умислу (прямого чи непрямого).

Позивач не заперечує свою вину у вчиненні цього правопорушення, а відповідач надав докази, з яких встановлено те, що позивач умисно переміщував через митний кордон України, не задекларувавши, наступні товари: системний блок, зарядну станцію, планшети.

Позивач у адміністративному позові не погоджується із порядком визначення вартості незадекларованих товарів.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частиною 2 статті 515 Митного кодексу України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно з нормами ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Із наведених норм апеляційний суд встановив, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.

Тому, апеляційний суд відхиляє доводи позивача про те, що висновок експерта від 27.12.2022 року № -0716 є неналежним доказом у справі.

Також, апеляційний суд суд відхиляє наданий позивачем інвойс від 10.11.2022 року, як доказ вартості незадекларованих товарів з тих причин, що цей інвойс адресований іншій особі, позивач не є перевізником, згідно із цим інвойсом, інвойс не перекладений на українську мову.

На думку апеляційного суду, вказаний інвойс є неналежним доказом у справі.

Отже, відповідач правомірно прийняв постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки, позивач, не задекларувавши, переміщував через державний кордон наступні товари: системний блок фірма виробник «OMEN», модель, 3OL DESKTOP GT13-1047MT з серійними номерами 8СG14224TT, 8CG14224VX в упакуванні виробника кількості 2 шт.; портативну зарядну станцію, фірма-виробник «ECOFLOW», модель DELTA EF3 PRO, серійний номер DSKBZ5HD7120046, в упакуванні виробника в кількості 1 шт.; планшети фірми-виробника «SAMSUNG», модель GALAXY TAB S7256 GB, з серійними номерами № R52R80R08AB, № R52R904HV6B, № R52R904HF6V, № R52R904HXGX, № R52R904HDJB, № R52R904HXKL, № R52R709AAWV, № R52R80R07EJ, № R52R904HY9T, № R52R904HX0L, № R52R80R0LPL, № R52R904HX9E, № R52R904HDBZ, № R52R904HV2H, № R52R80R061N, № R52R904HEIY, № R52R904HEYN, № R52R90R09FK, № R52R904HEHH в упакуванні виробника з ознаками використання в кількості 19 шт.

Цей висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що відповідач довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил від 16.05.2023 року № 0305/20900/2 необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати новому розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2024 року в справі № 596/240/23 скасувати та прийняти постанову, якою постанову Львівської митниці від 31.01.2023 року у справі про порушення митних правил № 1216/20900/22 залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель