Справа № 480/9149/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2024 року Суми Справа № 480/9149/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ № 713 від 14.07.2021, з урахуванням індексації, передбаченими постановами КМУ № 118 від 16.02.2022 та № 168 від 24.02.2023; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 01.03.2023 пенсію без обмеження макисимальним розміром грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ № 713, з урахуванням індексації передбаченими постановами КМУ № 118 та № 168.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно з 01.03.2023 не виплачується щомісячна доплата до пенсії у сумі 2000 грн, яка передбачена постановою КМУ № 713 та обмежується пенсія макисмальним розміром. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Сумській області та отримує пенсію, передбачену Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб" № 2262-ХІІ .
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/8230/20 від 29.01.2021 зобов`язано відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2020, з урахуванням раніше виплачених сум (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94507521).

З 01.03.2022 пенсія перерахована позивачу з урахуванням індексації, передбаченої постановою КМУ № 118, підсумок пенсії складає 21428,25 грн, з урахуванням максимального розміру - 19340 грн (а.с.10).

З 01.03.2023 пенсія перерахована позивачу з урахуванням індексації, передбаченої постановами КМУ № 118 та № 168, підсумок пенсії складає 22991,85 грн, з урахуванням максимального розміру - 20930 грн (а.с.11).

15.06.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої постановами КМУ № 118 та № 168, а також з проханням нарахувати та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату, передбачену постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 (а.с.8).

На заяву представника позивача відповідач листом від 20.07.2023 повідомив, що на виконання постанов КМУ № 118 та № 168 відповідачем проведено індексацію пенсії позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. З 01.03.2018 розмір пенсії позивача перераховувався, а сума збільшення під час такого перерахунку перевищила 2000 грн, тому щомісячна доплата, передбачена постановою КМУ № 713, позивачу не встановлювалась (а.с.9).

Висновки суду та їх мотиви.

Щодо щомісячної доплати у сумі 2000 грн.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМУ.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ, до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Отже, особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ з 01.07.2021 установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Тому основним питанням по даній справі є те, чи здійснювався позивачу перерахунок пенсії з 01.03.2018 та чи є перерахунок пенсії, на виконання рішення суду, перерахунком, у розумінні вказаних вище норм. На два вказані питання суд зазначає, що ні.

В той же час, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у постановах при розгляді справ в аналогічних правовідносинах, в тому числі у постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22, який, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд повинен враховувати.

Як вже встановлено судом, позивачу не була встановлена з 01.07.2021 доплата до пенсії, передбачена Постановою № 713, оскільки після здійсненого перерахунку, на виконання рішення суду у справі № 480/8230/20, розмір пенсії позивача збільшився більше ніж на 2000 грн.

В той же час, суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача проводився не у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для позивача нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто не з підстав встановлених Законом № 2262-XII, без відповідної заяви позивача чи рішення КМУ.

Підставою ж для такого перерахунку слугували рішення суду, якими було поновлено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі. Сторони визнають факт того, що після виконання рішення суд у справі № 480/8230/20, розмір пенсії позивача збільшився.

Однак збільшення розміру пенсії на підставі рішення суду в контексті спірних відносин не може розцінюватися як збільшення розміру пенсії у відповідності до норми абз. 3 п. 1 Постанови № 713.

Відтак відповідач протиправно керувався нормою абз. 3 п. 1 Постанови № 713, чим порушив вимоги ст. 2 КАС України. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн, відповідно до Постанови № 713.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача. Суд звертає увагу, що не нарахування щомісячної доплати до пенсії у належному розмірі є пасивною формою поведінки, а тому належним способом захисту порушеного права буде саме визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не нарахування з 01.07.2021 позивачу щомісячної доплати у сумі 2000 грн не відповідають критеріям правомірності рішення, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо індексації пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 118 установлено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 168 установлено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІI, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 Постанови КМУ № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених п. 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії відповідачем з 01.03.2022 перераховано пенсію позивачу на виконання Постанови КМУ № 118, з урахуванням індексації (14459,4 х 0,14) (а.с.10). З 01.03.2023 відповідачем перераховано пенсію позивачу на виконання Постанови КМУ № 168, з урахуванням індексації (18074,25 х 0,14; 20604,65 х 0,197) (а.с.12).

Враховуючи зазначене, відповідачем було проведено індексацію пенсії позивача згідно вимог постанов КМУ № 118 та № 168, з урахуванням коефіцієнтів підвищень, а тому дії відповідача щодо проведення з 01.03.2022 та з 01.03.2023 індексації пенсії позивачу відповідають критеріям правомірності, які визначені нормою ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

Як вже встановлено судом, з 01.03.2022 відповідачем перераховано пенсію позивачу, з урахуванням індексації, підсумок пенсії складає 21428,25 грн, з урахуванням максимального розміру - 19340 грн. З 01.03.2023 відповідачем перераховано пенсію позивачу, з урахуванням індексації, підсумок пенсії складає 22991,85 грн, з урахуванням максимального розміру - 20930 грн.

ЗУ ''Про державний бюджет на 2022 рік'' встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2022 складає 1934 грн.

Нормою ст. 7 ЗУ ''Про державний бюджет на 2023 рік'' розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2023 встановлено 2093 грн.

Отже, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачу було обмежено пенсію максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.03.2023, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини вказаного Рішення, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Суд зазначає, що внесені вказаним законом зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Суд звертає увагу, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії, були передбачені двома нормативно-правовими актами: ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.11.2011 та ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Разом з тим, ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи є чинною та неконституційною не визнавалася.

Натомість, як вже зазначалось, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ була визнана такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які передбачали обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами та які визнані неконституційними були внесені підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року.

Враховуючи те, що вказані положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, 20.12.2016 визнані неконституційними, застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, є протиправними.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначення в постановах КМУ № 118 та № 168 підвищення пенсій у межах максимального розміру, визначеного законом, жодним чином не впливають на вказані правовідносини, оскільки застосування таких положень закону є неправомірним.

Отже, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо застосування з 01.03.2022, в тому числі з 01.03.2023 обмежень максимального розміру пенсії позивача при її виплаті не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України.

Спосіб захисту.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ № 713 від 14.07.2021, з урахуванням індексації, передбаченими постановами КМУ № 118 від 16.02.2022 та № 168 від 24.02.2023; зобов`язати відповідачанарахувати та виплатитиз 01.03.2023 пенсію без обмеження макисимальним розміром грошового забезпечення з урахуванням щомісячноїдоплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ № 713, з урахуванням індексації передбаченими постановами КМУ № 118 та № 168.

Суд звертає увагу позивача, що доплата до пенсії, передбачена постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 не встановлювалась позивачу, а тому вимога нарахувати пенсію з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням такої доплати на даний час є передчасною.

При перерахунку пенсії з 01.03.2023 відповідачем проведена індексація пенсії позивача на виконання постанов КМУ № 118 та № 168, але обмежено пенсію максимальним розміром.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав позивача.

Беручи до уваги те, що в заяві від 15.06.2022 представник позивача просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром та нарахувати та виплатити доплату до пенсії з 01.07.2021, а матеріалами справи підтверджується факт того, що з 01.07.2021 позивачу не нараховувалась доплата до пенсії та те, що з 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсія позивачу обмежена максимальним розміром, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з виходом за їх межі у спосіб, визначений у резолютивній частині рішення, який є більш ефективним для захисту прав позивача, ніж зазначений позивачем у прохальній частині позовної заяви.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ ''Про судовий збір'', його розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не нарахування з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) нарахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням виплачених сум.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсії з обмеженням максимального розміру.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) виплатити з 01.03.2022 та з 01.03.2023 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

6. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

7. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано суддею 05.04.2024.

Суддя А.І. Сидорук