Справа № 140/2694/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2694/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про зобов`язання зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №41393833 від 07.02.2014 Локачинським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, реєстраційний номер обтяжень №4625422 від 10.02.2014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з необхідністю укладення договору про відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 стало відомо про наявність арешту усього належного йому нерухомого майна. Вказаний арешт було накладено на підставі постанови Локачинського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про відкриття виконавчого провадження ВП №41393833 від 07.02.2014 щодо примусового виконання вимоги №Ф68-у УПФ у Локачинському районі від 27.03.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ у Локачинському районі 4010,30 грн недоїмки.

З метою отримання більш детальної інформації щодо наявного в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешту та зняття арешту з нерухомого майна, позивач звернувся до начальника Іваничівського відділу ДВС у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на що листом від 27.02.2024 №5659 позивача було повідомлено про те, що відповідно до інформації АСВП в Локачинському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження по виконанню вимоги №Ф 68-у УПФ у Локачинському p-ні від 27.03.2013 про стягнення з ОСОБА_1 в користь УПФ у Локачинському р-ні 4010,30 грн недоїмки, яке відкрито 07.02.2014 за номером у АСВП ВП№ 41393833. 3 метою реального виконання рішення 10.02.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забором відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, внесене обтяження щодо всього нерухомого майна боржника за номером запису про обтяження 4625422. 14.02.2014 керуючись п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ надіслано по територіальності до Першого Луцького MB ДВС ГТУЮ у Волинській області.

Щодо надання копій постанов виконавчого провадження повідомлено, що відповідно до п.2 розділу 10 правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженого наказом МЮУ 07.06.2017 №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки. Відтак надання копій виконавчого провадження, є неможливим.

Позивач вказує, що станом на 06.03.2024 відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні у Іваничівському відділі державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають.

Однак, наявність обтяження нерухомого майна, накладеного державним виконавцем Локачинського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, перешкоджає здійсненню майнових прав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 27.03.2024 провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

В судове засідання, призначене на 14:30 год. 04.04.2024 учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно приписів частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2006 №1404-VIII (далі Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно приписів частини першої статті 48 Закону №1404, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Таким чином, арешт майна боржника, як виконавча дія, можливий лише в межах наявного відкритого в порядку та на підставах визначеного Законом №1404 виконавчого провадження з примусового виконання рішення уповноваженого органу.

З доданих до позовної заяви відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що Реєстраційною службою Локачинського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано арешт нерухомого майна позивача, а саме: 10.02.2014 на підставі постанови від 07.02.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41393833 (номер запису про обтяження 4625422 (спеціальний розділ)) ( а. с. 6).

З листа Іваничівського відділу ДВС у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.02.2024 №5659 слідує, що 10.02.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забором відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, внесене обтяження щодо всього нерухомого майна боржника за номером запису про обтяження 4625422. Оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, тому надати копію виконавчого провадження є неможливим.

Також судом встановлено, що станом на 06.03.2024 відкриті виконавчі провадження, щодо ОСОБА_1 на виконанні у Іваничівському відділі державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають.

Зважаючи на відсутність будь яких матеріалів виконавчих проваджень, що стали підставою для накладення вказаного арешту суд дійшов висновку про необхідність його скасування.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 59 Закону №1404, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відтак, оскаржуваний у справі арешт нерухомого майна позивача повинен був бути зняти відповідною посадовою особою відповідача після виявлення відсутності матеріалів виконавчих проваджень, що стали підставою для накладення вказаного арешту, однак відповідачем всупереч наведених приписів Закону №1404 такі дії вчинені не були, що свідчить про протиправний характер поведінки відповідача, яка полягає у незнятті арешту за запитом позивача.

За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до пункту четвертого частини першої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його дій або бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у незнятті оскаржуваного арешту за запитом позивача, у визначений законом строк та спосіб, відтак, зважаючи на викладене, з метою належного захисту очевидно порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та окрім задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити відповідні дії, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій спрямованих на вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 .

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211,20 грн судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 20.03.2024.

Керуючись статтями 243-245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (45300, Волинська область, Володимирський район, смт Іваничі, вулиця Банківська, 6, ) про зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений 10.02.2014 на підставі постанови Локачинського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про відкриття виконавчого провадження ВП №41393833 від 07.02.2014 щодо примусового виконання вимоги УПФ у Локачинському районі №Ф68-у від 27.03.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ у Локачинському районі 4010,30 грн недоїмки, реєстраційний номер обтяження: 41393833.

Зобов`язати Іваничівський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений 10.02.2014 на підставі постанови Локачинського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про відкриття виконавчого провадження ВП №41393833 від 07.02.2014 щодо примусового виконання вимоги УПФ у Локачинському районі №Ф68-у від 27.03.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ у Локачинському районі 4010,30 грн недоїмки, реєстраційний номер обтяження: 41393833.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. А. Лозовський