Справа № № 320/18372/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м.Київ № № 320/18372/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 20.02.2023 № 2938/10-36-24-06/, № 2939/10-36-24-06/, № 2940/10-36-24- 06/, № 2937/10-36-24-06/, № 2943/10-36-24-06/, № 2944/10-36-24-06/ та № 2945/10-36-24-06/ (з урахуванням уточнених позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 12.12.2022 № 14940/10-36-24-06/, є безпідставними та незаконними. А рішення, винесені за наслідками перевірки, жодним чином необґрунтовані та базуються на помилковому тлумаченню норм податкового законодавства.

Відповідачем надано відзив на позов та додаткові пояснення, в яких він, з посиланням на норми чинного законодавства, просив в задоволенні позову відмовити. Вказав, що відповідачем була проведена перевірка позивача, в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та прийнято оскаржувані рішення. Відповідач вважає рішення правомірними та таким, що винесені відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для їх скасування відсутні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.07.2023.

Протокольною ухвалою суду від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.08.2023.

У судовому засіданні 06.06.2023 на підставі ст. 205 КАС України протокольної ухвалою суду постановлено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування (2 група) з 01.09.2019 по 10.05.2022, 22.08.2019 отримав свідоцтво про державну реєстрацію, номер запису про державну реєстрацію №00018077, код основного виду економічної діяльності - 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, не є платником податку на додану вартість.

У період з 01.09.2019 по 10.05.2022 позивач отримував дохід від надання послуг мобільного харчування, діяльність ресторанів.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області, на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року та пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з урахуванням пункту 923 розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 201 0 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДПС у Київській області від 25.11.2022 №1526-п, у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису № 002003305 від 05.05.2022 про державну реєстрацію припинення підприємницьке. діяльності фізичної особи-підприємця була проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 22.08.2019 року по 05.05.2 22 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

За результатами документальної планової виїзної перевірки контролюючим органом складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 12.12.2022 № 14940/10-36-24-06/ НОМЕР_1 .

В Акті перевірки перевіряючими встановлено наступні порушення:

- пп. 43.3 ст.44 ПК України, а саме: відсутність книги обліку доходів, не незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення, сплати податків та зборів за період 22.08.2029 по 05.05.2022;

- п.п.16.1.2. п. 16.1. ст. 16, п. 44.1 ст.44, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПК України за період з 01.04.2021 по 31.12.2021,а саме: встановлення заниження податку на доходи фізичних осіб всього на суму 805 527,51 грн.;

- пп.1.2 п. 16 прим.1 підрозд. 10 розд. XX ПК України, в результаті чого занижено суму військового збору за 2021 рік від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 67 127,29 грн.;

- п.п 16.1.3. п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.2 статті 49, пп.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 ПК України, а саме: податкові декларації з податку на додану вартість за період з 1108.2019 по 30.09.2021 не подані у встановлений термін до контролюючого органу;

- п. 183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині не реєстрації платником податку на додану вартість та не відображання операцій, що оподатковуються за основною ставкою, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 61 065,72 грн. за період з 11.08.2021 по 30.09.2021;

- п. 163.1.1 п.163.1. ст.163, п. 164.1, пп.164.2.1. п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст.176, п. 177.7 ст.177 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 8 016,84 грн.;

- пп. 168.1.1. п.168.1. ст.168, пп.1,2 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд. XX ПК України, в результаті чого встановлено заниження військового збору на суму 668,10 грн.

Як встановлено у ході перевірки, згідно наданих для перевірки банківських виписок, позивач отримав дохід від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (код за ) за постачання продукції на загальну суму 2 000,00 грн. (25.02.20202 згідно рахунку №1 від 20.02.2020 на суму 1000,00 грн. та 12.03.2020 згідно рахунку №2 від 10.03.2020 на суму 1000,00 грн.)

ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» (код за ) перебуває на загальній системі оподаткування.

Також, відповідно до наданих під час проведення перевірки банківських виписок 15.07.2021 позивачу Благодійним Єврейським фондом «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код за ) виплачено дохід у сумі 1 118,00 грн. з призначенням платежу «Сплата за проведення майстер-класу».

Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код за ) перебуває на загальній системі оподаткування.

Враховуючи те, що ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС» та Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР» перебувають на загальній системі оподаткування, посадові особи податкового органу дійшли висновку, що позивач не мав права надавати послуги таким платникам податків, а надавши їх повинен був з 01.04.2020 перейти на загальну систему оподаткування.

Перевіркою встановлено, що з 01.04.2021 по 31.12.2021, в порушення п. 177.2 ст. 177 ПКУ, позивачем не включено до складу валового доходу дохід у розмірі 4 475 152, 85 грн., отриманий у безготівковій формі, що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 4 475 152, 85 грн.

Відповідач вважає, що оскільки позивач мав перейти зі спрощеної системи оподаткування на загальну, він зобов`язаний був подавати декларації про майновий стан і доходи, чого зроблено не було.

Зазначене порушення призвело до заниження податку на доходи у розмірі 805 527,51 грн. та заниження сум військового збору з чистого оподатковуваного доходу за 2021 рік на суму 67 127,29 грн., чим порушено пп.1.2 п. 16 прим. 1 підр. 10 розд. ХХ ПКУ.

Також, під час перевірки встановлено, що перевіркою повноти нарахування та порядку реєстрації платником податку на додану вартість за період з 22.08.2019 по 05.05.2022 встановлено, що у фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 відповідно до наданих до перевірки банківських виписок за період з 01.08.2020 по 31.07.2021 (послідовні останні 12 календарних місяців) загальна сума доходу від здійснення операцій з постачання товарів/послуг (без урахування акцизного податку) що підлягає оподаткуванню податком на додану вартість склала 3 180 473,67 грн. без ПДВ.

Перевіркою встановлено, що при досягненні обсягу постачання товарів/послуг за період з 11.08.2021 по 05.05.2022 в сумі 305 328,61 грн. без ПДВ фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не подано реєстраційну заяву платника податку на додану вартість до контролюючих органів за своїм місцезнаходження, чим порушено вимоги п. 183.2 ст.183 розділу V Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 отримано за період з 11.08.2021 по 05.05.2022 у безготівковій формі розрахунків дохід в сумі 305 328,61 грн. без ПДВ, що є об`єктом оподаткування податком на додану вартість за основною ставкою відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України.

Оскільки, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не подано в установлені строки податкові декларації з податку на додану вартість за період з 11.08.2021 по 05.05.2022, то податкові зобов`язання визначено відповідно до пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 розділу II ПК України. У разі визначення суми податкового зобов`язання платника податків на підставах, визначених пп. 54.3.1. 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК України, це тягне за собою накладення штрафу у розмірі, визначеному п. 123.1 ст. 123 Розділу ПКУ, тому податковим органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 61065,72 грн.

Крім того, під час перевірки посадовими особами відповідача зроблено висновок про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб на суму 8 016,84 грн. та військового збору на суму 668,10 грн. з огляду на те, що діяльність ФОП здійснювалась у двох нежитлових приміщеннях, а саме ресторан «Маfia» та «Georgia», в яких, на думку відповідача, повинно працювати дві особи - ОСОБА_1 та інший найнятий працівник.

У акті перевірки зазначено, що враховуючи фізичну можливість однієї особи перебувати одночасно в одній торговій точці та те, що розрахункові операції міг здійснювати в одній точці ОСОБА_1 власними силами, позивач використовував найману силу, однак документальне підтвердження трудових відносин з цією особою позивачем у ході перевірки не надано, у зв`язку з чим податковий орган донарахував за одну найману особу податку на доходи фізичних осіб на суму 8 016,84 грн. та військового збору на суму 668,10 грн.

При цьому, надані ОСОБА_1 пояснення, що фаховий персонал для ведення діяльності наймався згідно договорів про надання послуг у ТОВ "Мілора", не взявся до уваги відповідачем, оскільки до перевірки не було надано жодного підтверджуючого документу.

У акті перевірки зазначено, що під час перевірки ОСОБА_1 не надано книги розрахункових операцій за період діяльності з 27.04.2021 по 05.05.2022 та реєстрів розрахункових операцій через ПРРО за 2021 рік, що є порушенням пп. 43.3 ст.44 ПК України.

На підставі Акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення 20.02.2023 № 2938/10-36-24-06/, № 2939/10-36-24-06/, № 2940/10-36-24- 06/, № 2937/10-36-24-06/, № 2943/10-36-24-06/, № 2944/10-36-24-06/ та № 2945/10-36-24-06/.

Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд зазначає, що визначальним при вирішенні даної справи є встановлення чи спростування факту порушення позивачем вимог п. 291.4. ст. 291 ПКУ при здійсненні господарських взаємовідносин з ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" () та Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код ), які перебувають на загальній системі оподаткування, оскільки, на думку податкового органу, саме у зв`язку з наданням послуг цим товариствам, позивач був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, а тому, як наслідок, донараховано позивачу податку на доходи у розмірі 805 527,51 грн., військового збору на суму 67 127,29 грн., суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 61065,72 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивач згідно видаткових накладних №1 від 25.02.2020 на суму 1000 грн. та №2 від 12.03.2020 на суму 1000 грн. здійснив продаж готових страв ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (код за ).

Також позивач виписав рахунки на оплату №1 від 20.02.2020 та №2 від 10.03.2020 на суму 1000,00 грн.

Згідно долучених до матеріалів справи чеків-предзамовлень №002693 від 25.02.2020 та №066385 від 12.03.2020 (ресторан "Мафія". Чернігів) офіціантом видано готові страви ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»: піца карбонара, піца гурмео, піца баварська, хачапурі.

У той же час, здійснюючи оплату замовлених страв шляхом безготівкової оплати на рахунок позивача, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вказало призначення платежу - "оплата за постачання продукції", що підтверджується банківськими виписками.

Дане формулювання призначення платежу "оплата за постачання продукції" відповідачем розцінено як отримання доходу за постачання продукції ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», яке перебуває на загальній системі оподаткування.

Проте, суд зазначає, що вільна трактовка призначення платежу, вказана в платіжному дорученні покупцем, не відображає суті господарської операції та не може бути підставою для висновку відповідачем щодо порушення позивачем правил перебування на спрощеній системі оподаткування у зв`язку з наданням послуг суб`єкту господарювання, який перебуває на загальній системі оподаткування.

Також, відповідно до наданих під час проведення перевірки банківських виписок, 15.07.2021 позивачу Благодійним Єврейським фондом «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код за виплачено дохід у сумі 1 118,00 грн. з призначенням платежу «Сплата за проведення майстер-класу».

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, вказаний майстер-клас представляв собою демонстрацію виготовлення асортименту піци, які містяться в меню ресторану, з подальшим споживанням цих же виготовлених піц учасниками майстер-класу.

Тобто, як стверджував представник позивача, в даному випадку позивач здійснював господарську діяльність за своїм основним КВЕД 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування», оскільки цей майстер-клас проводився позивачем по приготуванню готових страв.

На підтвердження чого, позивачем долучено до матеріалів справи видаткову накладну №6 від 13.07.2021 із формулюванням "Проведення майстер-класу по приготуванню страв" та рахунок № 05 від 13.07.2021 із формулюванням здійсненої господарської операції «Проведення майстер-класу по приготуванню страв».

Враховуючи те, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (код за ) та Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код за ) перебувають на загальній системі оподаткування, на думку відповідача, позивач не мав права надавати послуги таким платникам податків, а надавши їх повинен був з 01.04.2020 перейти на загальну систему оподаткування.

Проте, суд вважає необґрунтованими такі висновки відповідача з огляду на наступне.

Згідно з п. 291.4 ст. 291 ПК України до платників єдиного податку, які відносяться до другої групи, належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства.

Як убачається з Витягу ЄДРПОУ, діяльність позивача здійснюється за основним КВЕД 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

Згідно із п. 299.11 ст. 299 ПКУ, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Статтею 49 ПКУ визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Правила роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 24.07.2002 № 219 регламентуються основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств)

усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства.

Пунктом 1.3 Правил визначено, що заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) виготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Розрахунки за продукцію й надані послуги в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюються за готівку та/або в безготівковій формі (платіжні картки, платіжні чеки тощо) із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно- касова система тощо) або зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 3.2 Правил).

У закладах (на підприємствах) самообслуговування й магазинах кулінарних виробів розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається споживачеві після оплати вартості продукції готівкою.

У закладах (підприємствах) з обслуговуванням офіціантами оплата вартості продукції здійснюється споживачем безпосередньо офіціанту відповідно до рахунка, який виписується на бланку встановленої форми. Після розрахунку офіціантом споживачеві надається розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) (п. 3.3 Правил).

Відповідно до п. 3.5 Правил поруч з основною діяльністю закладами (підприємствами) ресторанного господарства можуть надаватися додаткові послуги, перелік і вартість яких визначаються суб`єктом господарської діяльності та указуються в прейскуранті на послуги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що фізична особа - підприємець - платник єдиного податку другої групи, що здійснює діяльність у сфері ресторанного господарства, має право приймати замовлення від суб`єктів господарювання - юридичних осіб, які перебувають на загальній системі оподаткування, на обслуговування свят, банкетів, інших спеціальних замовлень, які визначені у прейскуранті, оскільки платник єдиного податку під час обслуговування таких замовлень здійснює продаж і організацію споживання продукції власного виробництва і закупних товарів.

Зазначений висновок також викладено в листі ГУ ДФС у Тернопільській області від 23.10.15 №242/6/19-00-17-01-15/10697 та опубліковано на офіційному сайті ГУ ДПС у Львівській області 08 жовтня 2019 року.

А тому, на думку суду, позивач, здійснюючи продаж власної продукції і організацію споживання продукції власного виробництва шляхом проведення майстер класу та шляхом виготовлення страв ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (код за ) та Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР» (код за ), які перебувають на загальній системі оподаткування, не порушив вимоги п. 299.11 ст. 299 ПКУ, які передбачають надання послуг лише платникам єдиного податку та/або населенню.

А відтак, висновки податкового органу щодо обов`язку позивача з 01.04.2020 перейти на загальну систему оподаткування у зв`язку з наданням послуг ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Благодійний Єврейський фонд «ХАСДЕ ЕСТЕР», є помилковими та безпідставними, спростовуються долученими до матеріалів справи доказами.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про помилковість висновків відповідача про обов`язок позивача перейти на загальну систему оподаткування з 01.04.2020 то відповідно висновки відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 :

- п.п.16.1.2. п. 16.1. ст. 16, п. 44.1 ст.44, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПК України за період з 01.04.2021 по 31.12.2021, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб всього на суму 805 527,51 грн.;

- пп.1.2 п. 16 прим.1 підрозд. 10 розд. XX ПК України, в результаті чого занижено суму військового збору за 2021 рік від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 67 127,29 грн.;

- п.п 16.1.3. п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.2 статті 49, пп.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 ПК України, а саме неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 11.08.2020 по 30.09.2021 у встановлений термін до контролюючого органу;

- п. 183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України в частині не реєстрації платником податку на додану вартість та не відображання операцій, що оподатковується за основною ставкою, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 61 065,72 грн. за період з 11.08.2021 по 30.09.2021, є також безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченню норм податкового законодавства.

А тому, враховуючи наведене, податкові повідомлення рішення:

- від 20.02.2023 № 2945/10-36-24- 06/, яким згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 та п.58.1. ст. 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на загальну суму 886 080,26 грн.;

- від 20.02.2023 № 2943/10-36-24- 06/, яким згідно п.п. 54.3.2. п.54.3 ст.54 та п. 58.1 ст.58 ПК України збільшену суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами в результаті річного декларування в розмірі 73 840,02 грн.;

- від 20.02.2023 № 2939/10-36-24- 06/, яким на підставі п.п.54.3.2. п.54.3 та п.58.1. ст.58 п. 120.1. ст.120 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 680,00 грн.;

- від 20.02.2023 року № 2944/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , яким згідно з п.п. 54.3.2. п.54.3. ст. 54 та п.58.1 ст. 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 67 172,29 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 20.02.2023 № 2937/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , яким згідно з п.п.54.3.5. п.54.3. ст. 54, п.58.1 ст. 58, п.42.2 ст. 42 та п.1251 ПК України збільшеного суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 10 690,52 грн. та податкового повідомлення-рішення від 20.02.2023 року №2938/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , яким згідно з п.п.54.3.5. п.54.3. ст. 54, п.58.1 ст. 58, п.42.2 ст. 42 та п.1251 ПК України збільшеного суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 890,92 грн., суд зазначає наступне.

Як убачається з акту перевірки, посадові особи відповідача під час проведення перевірки дійшли висновку, що враховуючи фізичну можливість однієї особи перебувати одночасно в одній торговій точці та те, що розрахункові операції міг здійснювати в одній точці ОСОБА_1 власними силами, позивач використовував найману силу, однак документальне підтвердження трудових відносин з цією особою позивачем у ході перевірки не надано, у зв`язку з чим податковий орган донарахував за одну найману особу податку на доходи фізичних осіб на суму 8 016,84 грн. та військового збору на суму 668,10 грн.

При цьому, надані ОСОБА_1 пояснення, що фаховий персонал для ведення діяльності наймався згідно договорів про надання послуг у ТОВ "Мілора", не взявся до уваги відповідачем, оскільки до перевірки не було надано жодного підтверджуючого документу.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, діяльність ФОП здійснювалась в одному орендованому приміщенні на підставі договорів суборенди №19/10/2019 від 19.10.2019 та №18/06/2021 від 18.06.2021, які долучені до матеріалів справи (т. 4 а.с. 74-85, т. 2 а.с. 226-239), укладені з ПП "ВЕНІ ВІІ ВІЧІ".

Як убачається з даних договорів суборенди та додатків до них, об`єктом суборенди є одне нежитлове приміщення 500 м2, в якому розташовано декілька залів.

Представник позивача пояснив, що в меню блюд реалізації існувало розділення на бренди "Мафія" і "Джоржія", які відрізняються один від одного концепціями приготування та подачі. Це було зроблене суто для приваблення клієнтів закладу та вивчення ринку попиту і не розділялося ні територіально, ні фізично, як окремі приміщення або ресторани.

Розрахунок клієнтів виконувався касиром на одній робочій касі і за меню «Мафія», і за меню « ОСОБА_2 ».

Персонал для здійснення господарської діяльності позивача надавався за всі періоди на підставі договору про надання послуг персоналу, укладеного з ТОВ «МИЛОРА» (код за ), що підтверджується долученими до матеріалів справи договорами про надання послуг персоналу №18/06/21 від 18.06.2021 та №151019 від 15.10.2019, а також актами прийому-передачі наданих послуг за цими договорами за періоди: червень, липень, серпень 2021 року, жовтень, листопад, грудень- 2019 року, січень, лютий, березень 2020 року.

Також в банківських виписках, які долучені до матеріалів справи, відображено інформацію про сплату з розрахункового рахунку ФОП на рахунок ТОВ «МИЛОРА» (код за ) грошових коштів за послуги, надані по вищевказаним договорам.

Згідно з правовою природою договору про надання послуг персоналу (так званий аутстафінг), оформлення трудових відносин із співробітниками відбувається не із замовником послуг, в даному випадку позивачем, а з ТОВ «МИЛОРА», а тому нарахування заробітної плати, утримання та сплата податків, подача звітності за співробітників виконувалось ТОВ «МИЛОРА».

Детальна інформація про кількість наданих співробітників, їхні посади, кількість відпрацьованого часу у ФОП вказана в актах приймання-передачі послуг, які долучені позивачем до матеріалів справи.

Зокрема, серед співробітників, що працювали згідно договорів про надання послуг персоналу, є ОСОБА_3 , яка виконувала обов`язки касира, що підтверджується актом наданих послуг та довідкою від ТОВ «МИЛОРА» про те, що співробітниці ОСОБА_3 нараховувалась заробітна плата, сплачувались податки та подано всі звіти згідно вимог діючого законодавства України.

Також позивачем долучено до матеріалів справи копії звітів ТОВ «МИЛОРА» за формою 4-ДФ разом з квитанціями №2, які свідчать про нарахування та сплату доходів та податків не тільки по ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ), а також по іншим співробітникам, які працювали у ФОП по договорам надання послуг персоналу.

За таких обставин, враховуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що позивач мав достатнє забезпечення трудовими ресурсами для ведення господарської діяльності, а тому висновки відповідача про допущення позивачем до виконання розрахункових операцій особу, без належного оформлення трудових відносин, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, що є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2023 № 2937/10-36-24-06/ НОМЕР_1 та №2938/10-36-24-06/ НОМЕР_1 .

Щодо податкового повідомлення-рішення від 20.02.2023 №2940/10-36-2-- 06/, яким до позивача на підставі п.п. 54.3.3 п.54.3. ст. 54 та п.121.1 ст. 121 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 1020,00 грн., а саме: відсутність книги обліку доходів, не забезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів за період з 22.08.2019 по 05.05.2022, суд зазначає наступне.

Як зазначено у акті перевірки, під час перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано книги розрахункових операцій за період діяльності з 27.04.2021 по 05.05.2022 та реєстрів розрахункових операцій через ПРРО за 2021 рік, що є порушенням пп. 43.3 ст.44 ПК України.

Як стверджував представник позивача у судовому засіданні, до 01.01.2021 розрахунок доходів позивача здійснювався у Книзі обліку доходів, зареєстрованої у ДПС та яка надавалась відповідачу під час проведення перевірки.

Однак, 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодекс України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осі' підприємців», згідно якого п.п.296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України було викладено в новій редакції, яка фактично скасувала необхідність ведення платниками єдиного податку першої і другої груп та платниками єдиного податку третьої групи (фізичними особами - підприємцями), які не є платниками податку на додану вартість, ведення Книги обліку доходів .

Наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2020 № 728, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства фінансів України від 19 червня 2015 року № 579 «Пре затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення».

Відповідно до п.п.296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України, в редакції що діє починаючи з 01.01.2021 фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

За таких обставин, суд погоджується з позицією позивача щодо того, що облік доходу за 2021 рік міг вестися у довільній формі, а саме ведення обліку у вигляді реєстру чеків ПРРО, який було надано під час проведення перевірки та долучено до матеріалів справи, що не є порушенням вимог чинного законодавства.

Також, до матеріалів справи долучена копія Книги обліку доходів, яка велась позивачем до 2021 року, копії первинних документів (видаткові накладні від постачальників на товар, акти виконаних робіт, товарні чеки, договори), що спростовує доводи відповідача щодо незабезпечення зберігання позивачем первинних документів з питань обчислення і сплати податків і зборів протягом передбачених законом строків.

За таких обставин, суд вважає, що висновки про порушення позивачем пп. 43.3 ст.44 ПК України, а саме про відсутність Книги обліку доходів, не незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів за період 22.08.2019 по 05.05.2022 є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

А тому, податкове повідомлення - рішення від 20.02.2023 № 2940/10-36-2-- 06/, яким до позивача на підставі п.п. 54.3.3 п.54.3. ст. 54 та п.121.1 ст. 121 ПК України застосовано штрафні санкції на суму на суму 1020,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачена сума судового збору у розмірі 15302,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 20.02.2023 № 2938/10-36-24-06/, № 2939/10-36-24-06/, № 2940/10-36-24- 06/, № 2937/10-36-24-06/, № 2943/10-36-24-06/, № 2944/10-36-24-06/ та № 2945/10-36-24-06/.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, вул. Святослава Хороброго, 5-А, м.Київ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені позивачем судові витрати в сумі 15302 (п`ятнадцять тисяч триста дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.