Справа № 120/935/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 квітня 2024 р. Справа № 120/935/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.01.2024 № 23 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 02.01.2024, зарахувавши до пільгового стажу період роботи трактористом з 01.04.1996 по 21.08.2004, до страхового стажу записи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.08.1994 та період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 16.07.1985.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 02.01.2024 звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Спірним рішенням від 08.01.2024 № 23 відповідач 2 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу в якості тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому порядку.

До страхового стажу не зараховано записи трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну дати народження виконано з порушенням інструкції ведення трудових книжок, а саме відсутні серія, номер та дата видачі документа на підставі якого внесено зміни. Період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 , не враховано до страхового стажу, оскільки запис про початок виплати містить виправлення, не завірене належним чином. Період безробіття зараховано згідно даних ОК5 з 01.01.2010 по 22.03.2010.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, посилаючись на те, що здобутий стаж підтверджується трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж працівника.

Ухвалою від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.02.2024 відповідач 2 подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано записи трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну дати народження виконано з порушенням інструкції ведення трудових книжок, а саме відсутні серія, номер та дата видачі документа на підставі якого внесено зміни. Період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 , не враховано до страхового стажу, оскільки запис про початок виплати містить виправлення, не завірене належним чином. Період безробіття зараховано згідно даних ОК5 з 01.01.2010 по 22.03.2010.

Тому, у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи, зокрема, стажу тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

13.02.2024 відповідач 1 подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що за результатами розгляду наданих документів страховий стаж позивача склав 39 років 02 місяці 04 дні. Пільговий стаж роботи - 11 років 09 місяців 24 дні.

До страхового стажу не зараховано:

- період роботи в колгоспі, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12.08.1994, оскільки запис про зміну дати народження виконано з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, а саме: відсутні серія, номер та дата видачі документа, на підставі якого внесено зміни.

Запис про період отримання допомоги по безробіттю з 01.01.2010 по 22.03.2010, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 16.07.1985, містить виправлення, не завірене належним чином, проте його зараховано до стажу, згідно даних ОК5.

Крім того, 14.11.2023 року позивачем подано заяву про підтвердження стажу роботи до Комісії при Головному правлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Комісія прийняла рішення № 10 від 07.12.2023 відмовити в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача трактористом з 01.04.1996 по 21.08.2004, оскільки з наданих архівних документів та записів в трудовій книжці неможливо визначити правонаступника колгоспу ім. Леніна.

Відсутні дані про ліквідацію без правонаступника ПП "Мрія" та ПСП "Мрія", також первинними документами не підтверджено, що ПП "Мрія" відноситься до сільськогосподарських підприємств по виробленню сільськогосподарської продукції.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

Позивач 14.11.2023 подав заяву до Комісії при Головному правлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області про підтвердження стажу роботи.

Рішенням Комісії № 10 від 07.12.2023 позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи трактористом з 01.04.1996 по 21.08.2004, оскільки з наданих архівних документів та записів в трудовій книжці неможливо визначити правонаступника колгоспу ім. Леніна. Крім того, відсутні дані про ліквідацію без правонаступника ПП "Мрія" та ПСП "Мрія", також первинними документами не підтверджено, що ПП "Мрія" відноситься до сільськогосподарських підприємств по виробленню сільськогосподарської продукції.

02.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та 08.01.2024 прийнято рішення № 23 про відмову у призначенні пенсії.

Відмова пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обґрунтована відсутністю необхідної тривалості стажу роботи в якості тракториста - машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Пільговий стаж роботи в якості тракториста - машиніста становить 11 років 09 місяців 24 дні, якого недостатньо для призначення пільгової пенсії.

До страхового стажу не зараховано записи трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну дати народження виконано з порушенням інструкції ведення трудових книжок, а саме відсутні серія, номер та дата видачі документа на підставі якого внесено зміни. Період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 , не враховано до страхового стажу, оскільки запис про початок виплати містить виправлення, не завірене належним чином. Період безробіття зараховано згідно даних ОК5 з 01.01.2010 по 22.03.2010.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами У країни.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон від 09,07.2003 № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Відтак, для призначення пенсії про яку просить позивач достатнім є загальний страховий стаж 29 років 6 місяців та спеціальний стаж роботи трактористом-машиністом 20 років.

Отже, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку, наявність необхідного загального стажу та стажу роботи на посадах тракториста-машиніста, підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Із цього слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність надання будь-яких додаткових уточнюючих довідок виникає лише у випадку коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 року по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 року по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 року по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 року по справі № 242/2536/16-а.

Згідно п. п. 1, 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.75 № 310 "Про трудові книжки колгоспників" (далі - Постанова № 310), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до п. п. 5, 6 Постанови № 310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).

Виходячи з наведеного можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Згідно з оскаржуваним рішенням від 08.01.2024 № 23 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.08.1994 (а.с. 34-38) містяться наступні записи про роботу на посаді тракториста:

- з 01.04.1996 по 05.03.1998 працював у колгоспі ім. Леніна с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області;

- з 06.03.1998 по 27.01.2000 працював в Колективному сільськогосподарському підприємстві "Мрія" с. Суворовського;

- з 27.01.2000 по 21.08.2004 працював у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Мрія" та Приватному сільськогосподарському підприємстві "Мрія" відповідно.

Разом з цим, згідно архівної довідки комунальної установи "Трудовий архів" Тульчинської міської ради від 19.10.2023 № 303, у документах колгоспу ім. Леніна с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області у книгах обліку трудового стажу і заробітку члена колгоспу значиться, що ОСОБА_1 мав трудову участь в сільськогосподарському виробництві, зокрема, з 1996 року трактористом (а.с. 39).

Також, позивачем надано архівну довідку від 19.10.2023 № 303/2, де вказано про заробітну плату позивачу, отриману у Колективному сільськогосподарського підприємства ім. Леніна с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, у період з 1996 року по 2003 рік (а.с. 48).

Відмовляючи в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.04.1996 по 21.08.2004, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачі зазначили, що з наданих архівних документів та записів в трудовій книжці неможливо визначити правонаступника колгоспу ім. Леніна.

Крім того, відсутні дані про ліквідацію без правонаступника ПП "Мрія" та ПСП "Мрія", також первинними документами не підтверджено, що ПП "Мрія" відноситься до сільськогосподарських підприємств по виробленню сільськогосподарської продукції.

Суд зазначає, що згідно архівної довідки від 19.10.2023 № 303/1, колгосп ім. Леніна с. Суворовське перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Леніна протокол № 1 від 30 січня 1992 року.

Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Леніна с. Суворовського у зв`язку з розподілом перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство "Мрія" с. Суворовське протокол № 1 від 8 березня 1998 року.

У зв`язку з реорганізацією колективного сільськогосподарського підприємства "Мрія" с. Суворовського перейменовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" протокол № 1 від 26 січня 2000 року.

У зв`язку з реорганізацією сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" перейменовано в приватне сільськогосподарське підприємство "Мрія" протокол № 2 від 24 листопада 2003 року.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено необхідний пільговий стаж 20 років, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну дати народження виконано з порушенням інструкції ведення трудових книжок, а саме відсутні серія, номер та дата видачі документа на підставі якого внесено зміни та періоду отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 , оскільки запис про початок виплати містить виправлення, не завірене належним чином, суд зазначає наступне.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 (301-93-п) "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства. Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно з п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, а також внесення до неї записів, є підприємство роботодавець.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 06 березня 2018 року по справі №754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18), положеннями Закону №1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Отже, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження Факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Більше того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Отже, записи про спірні періоди роботи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містить печатки.

Підстави відмови у зарахуванні до страхового стажу при обчисленні пенсії спірних періодів трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 та періоду отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 , на які посилається відповідач, не є тими недоліками, які можуть стати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, а відтак періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 та період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці від 16.07.1985 НОМЕР_2 мають бути зараховані до загального страхового стажу позивача.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року по справі №490/123 92/16-а.

Таким чином, суд встановив, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про трудову діяльність, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу позивача, а недолік на який зіслався відповідач носить формальний характер.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.01.2024 № 23 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.04.1996 по 21.08.2004, як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахувати до страхового стажу позивача записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12.08.1994, період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 16.07.1985, та призначити позивачу бажану для нього пенсію з огляду на дотримання ним усіх умов встановлених законом.

При цьому, суд враховує, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви від 07.12.2023 № 10 відмовлено позивачу в підтвердженні періоду роботи з 01.04.1996 по 21.08.2004, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується.

Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про зарахування періоду роботи з 01.04.1996 по 21.08.2004, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, тому, керуючись статтею 9 КАС України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист якого він просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви від 07.12.2023 № 10.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 968,96 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви від 07.12.2023 № 10 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи трактористом з 01.04.1996 по 21.08.2004, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.01.2024 № 23 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2024, зарахувавши до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи трактористом з 01.04.1996 по 21.08.2004, до страхового стажу записи трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 12.08.1994 та період отримання допомоги по безробіттю, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 16.07.1985.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005);

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ - 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна