Справа № 380/18532/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/18532/23 пров. № А/857/5040/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід щодо розгляду апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 380/18532/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерство внутрішніх справ України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання прийняти рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа № № 380/18532/23 (апеляційне провадження №А/857/5040/24) за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року.

За результатами протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 28.02.2024, справу №380/18532/23 передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач: Ільчишин Н.В., судді Гуляк В.В., Коваль Р.Й.

04.04.2024 суддею Ільчишин Н.В. подано заяву про самовідвід у справі №380/18532/23 відповідно до статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України.

Згідно з частиною 8 статті 40 КАС України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 статті 39 КАС України встановлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Загальна декларація з прав людини (стаття 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Так, Європейський суд з прав людини у пунктах 49, 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» дійшов висновку, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» «Wettstein v. Switzerland»).

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23) визначають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як встановлено із заяви про самовідвід судді Ільчишин Н.В., підставою для її відводу слугує наявність обставин, які можуть викликати сумніви у її неупередженості та об`єктивності при розгляді даної справи у зв`язку із тим, що в матеріалах справи №380/18532/23 знаходиться лист Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за №21 від 20.03.2020 за підписом Голови ліквідаційної комісії Ільчишина Володимира Дмитровича, заява (рапорт) від 06.07.2020, яка адресована Голові ліквідаційної комісії Ільчишину Володимиру Дмитровичу, лист Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за №370/31/01-2020 від 15.10.2020 за підписом Голови ліквідаційної комісії Ільчишина Володимира Дмитровича, довіреність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за №26 від 25.08.2023 за підписом Голови ліквідаційної комісії Ільчишина Володимира Дмитровича, лист Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за №128/31/01-2023 від 15.05.2023 за підписом Голови ліквідаційної комісії Ільчишина Володимира Дмитровича.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини можуть викликати сумніви в учасників справи у неупередженості головуючої судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Н.В. при розгляді справи №380/18532/23.

Згідно з частиною 2 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41, 325, 328 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надію Василівну від розгляду апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 380/18532/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерство внутрішніх справ України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання прийняти рішення.

Справу №380/18532/23 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль