Справа № 520/5055/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 квітня 2024 року № 520/5055/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144, м. Харків, 61121, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради щодо відмови в призначені допомоги на проживання ОСОБА_1 , що передбачена як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання відповідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332, на підставі її заяви від 30.07.20922 № Т-10235-УГЛ.

Ухвалою судді від 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулася із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Салтівського району ХМР, де її було взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 25.12.2023 року №6343-. Проте допомога на проживання їй не призначена. Відповідно до наданого повідомлення її було визнано особою, що не відповідає умовам, визначеним Порядком надання допомоги на проживання ВПО. Яким саме умовам Порядку позивачка не відповідає, у Повідомленні не зазначено, та не аргументовано відмову в наданні виплат.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та позов з додатками надіслані відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку на його офіційну електронну адресу.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що згідно наданого разом із заявою про призначення допомоги на проживання копії паспорту місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , з 23.12.2019. Відповідно до Реєстру пошкодженого та знищеного майна інформаційне повідомлення щодо квартири АДРЕСА_3 , не надавалось. У зв`язку з цим, рішенням №56330-24-14 від 16.01.2024 ОСОБА_1 за її заявою від 25.12.2023 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відмовлено.

Ухвалою суду від 21.03.2024 витребувано у відповідача письмові пояснення щодо підстав встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , при видачі довідки про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи від 25.12.2023 № 6343- із відповідними доказами на їх підтвердження.

На виконання ухвали відповідачем було надано докази наявності нерухомого майна у позивачки та копію декларації з лікарем, оформлені у Луганській області

Ухвалою суду від 27.03.2024 було витребувано у позивачки копії усіх сторінок паспорту для виїзду за кордон з метою підтвердження доводів позивачки щодо її переміщення.

На виконання вимог ухвали суду позивачкою було надано витребувані докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив, з огляду на що подання у вказаній категорії справ відповіді на відзив не передбачено, а відтак подана позивачем відповідь на відзив не береться судом до уваги.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.12.2023 з питання видачі довідки ВПО до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши оригінали паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 30.04.1999 року, а також картки фізичної особи - платника податків (РНОКПП).

В своїй заяві про взяття на облік ВПО ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що на момент початку війни (24.02.2022) вона мешкала за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_5 , а до Салтівського району м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 , перемістилась 01.03.2023 року.

В якості доказів, що підтверджують факт проживання ОСОБА_1 на території с. Просторе Луганської області, з якої вона, відповідно до заяви про взяття на облік ВПО, здійснила внутрішнє переміщення з метою уникнення негативних наслідків повномасштабного вторгнення рф в Україну 24.02.2022, заявниця надала деякі з визначених пунктом 4 Порядку документів, а саме: медичний документ - декларацію № 0001-312М-Н0А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, в якій адресою місця фактичного проживання або перебування ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_5 , а також документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно - інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна згідно якої, ОСОБА_1 є власницею об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, яка розташована в Луганській області, Білокуракинський район, с/рада Просторівська.

На підставі зазначеного, а також враховуючи той факт, що згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, адресою покинутого місця проживання ВПО визначається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, визначених статтею 1 Закону, ОСОБА_1 була видана довідка ВПО від 25.12.2023 № 6343-, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення заявниці з адреси проживання: Луганська область, Сватівський район (в минулому Білокуракинський район, який було ліквідовано під час адміністративно-територіальній реформі на початку 2021 року), АДРЕСА_5 , на адресу фактичного місця перебування: АДРЕСА_2 .

Одночасно, рішенням №56330-24-14 від 16.01.2024 ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відмовлено по її заяві від 25.12.2023 у зв`язку з тим, що позивачка не відповідає умовам, визначеним Порядком надання допомоги на проживання ВПО. Обґрунтувань того, яким саме умовам Порядку не відповідає позивачка, у Повідомленні не зазначено.

Як вбачається з відзиву, підставою відмови є те, що квартира АДРЕСА_3 , не включена до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, тому позивачка не відноситься до внутрішньо переміщених осіб, у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання).

Позивачка не погоджується з відмовою відповідача, з огляду на що звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (далі - Порядок № 332).

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку з 01 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Відповідно до п. 5 Порядку 332 допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (абз.2 п. 5);

у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації (абз.3 п. 5).

Отже, за наявності однієї з вказаних підстав внутрішньо переміщена особа має право на отримання допомоги на проживання.

Судом встановлено, що відповідач визнав позивачку внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з місця проживання на момент початку повномасштабного вторгнення з адреси: АДРЕСА_5 , надавши їй довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.12.2023.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 Білокуракинська територіальна громада внесена до переліку тимчасово окупованих території із зазначенням дати початку окупації - 05.03.2022, дата припинення окупації не зазначена.

Відтак, до позивачки, яка має статус внітрішньо переміщеної особи, яка перемістилися з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку, зокрема, тимчасово окупованих російською федерацією, підлягав застосуванню абзац другий п. 5 Порядку №332, а не абзац третій, на який посилався відповідач у відзиві.

Крім того, наведені відповідачем у відзиві доводи не викладені у спірному рішенні, а відтак, не можна вважати вказані обґрунтування такими, що були покладені в основу такого рішення.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи відмова відповідача у призначенні допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання оформлена рішенням відповідача від 16.01.2024 № 56330-24-14, з огляду на що належним способом захисту прав позивачки буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення та зобов`язання відповідача призначити спірну допомогу переміщеним особам на проживання з дати подання заяви 25.12.2023.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення на користь позивачки сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання було оформлено від 16.01.2024 № 56330-24-14.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання відповідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332, на підставі її заяви від 30.07.20922 № Т-10235-УГЛ.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144, м. Харків, 61121, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908,40 грн (дев`ятсот вісім гривень 40 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 04.04.2024.

Суддя Білова О.В.