Справа № 360/1341/23
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду

04 квітня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1341/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/1341/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22 березня 2024 року в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» заява ОСОБА_1 (далі - заявник) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за № 4755, і прийнятті рішення: із застосуванням підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з застосуванням норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, а також із застосуванням пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а не з застосуванням статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та незастосування при обчисленні страхового та пільгового стажу пунктів «д» та «ж» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вжити заходи щодо причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 у справі № 360/681/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 вересня 2023 року № 09 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, із прийняттям обґрунтованого та вмотивованого рішення.

В апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 20 лютого 2024 року.

28 лютого 2024 року Луганським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи по адміністративній справі № 360/1341/23.

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області направлено заяву про добровільне виконання судового рішення.

14 березня 2023 року на електронну адресу ОСОБА_2 надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14 березня 2024 року № 1200-0204-8/6483, до якого додано копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії.

Згідно з зазначеним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058- ІV) у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи та недосягненням відповідного пенсійного віку, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Заявник вважає, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, і прийнято рішення від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії без врахування висновків суду, що викладені в зазначеному судовому рішенні.

Так, у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 судом виснувано, що Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) є пріоритетним у спірних правовідносинах, ніж Закон № 1058-IV, бо Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та визначає, які саме види пенсій призначаються громадянам України. Також при розгляді означеної справи суд врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20, згідно з яким наявність колізії між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, порушує вимогу якості закону, передбаченої Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

У рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 судом виснувано, що відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 судом виснувано, що час догляду за дитиною у період до 01 січня 2004 року зараховується до страхового стажу непрацюючій матері (до досягнення нею 3-річного віку) чи працюючій особі, якій у встановленому законом порядку надана відповідна відпустка по догляду за дитиною до 3- та 6-річного віку.

Також у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 судом виснувано, що пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, і прийнято рішення від 12 березня 2024 року № 09 із застосуванням підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-ІV та, зокрема, пункту 20 Порядку № 637.

Заявник вважає, що такі дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є протиправними, оскільки при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за № 4755, і прийнятті рішення підлягають врахуванню висновки суду, які викладені в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23, щодо застосування норм Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, а також положення пунктів «д», «ж» частини третьої статті 56 та статті 62 Закону № 1788-XII.

З огляду на викладене, заявник просить заяву задовольнити.

03 квітня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за вхідним реєстраційним № 2758/2024 надійшли пояснення на заяву ОСОБА_1 від 02 квітня 2024 року № 1600-0802-7/24531, в яких відповідач зазначив таке.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року та прийнято рішення від 12 березня 2024 року № 09 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи та недосягненням відповідного пенсійного віку, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

На час повторного розгляду заяви встановлено, що загальний страховий стаж заявниці становить 25 років 27 днів, пільговий стаж становить 07 років 01 місяць 01 день. Оскільки ОСОБА_1 не надано пільгову довідку для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пільговий стаж зараховано за даними по спеціальному стажу, наявному в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013Б1, що відповідає роботі за Списком № 2.

Таким чином, за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 та на підставі аналізу поданих документів для призначення пенсії на пільгових умовах встановлено, що необхідний пільговий стаж роботи відсутній.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року не містило зобов`язань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , а враховуючи те, що заява від 19 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянута, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року виконано в повному обсязі відповідно до норм чинного законодавства.

На звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 лютого 2024 року щодо виконання рішення суду відповідачем направлено відповідь від 13 березня 2024 року за вих. № 5884-4775/К-02/8-1600/24.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (абзац перший частини п`ятої статті 383 КАС України).

Ухвалою від 27 березня 2024 року суд призначив заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, до розгляду в порядку письмового провадження на 04 квітня 2024 року.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, суд виходить з такого.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 (а не як зазначає заявник від 21 серпня 2023 року у справі № 360/681/23) задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 вересня 2023 року № 09 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, із прийняттям обґрунтованого та вмотивованого рішення;

- відмовлено в задоволенні решти позовних вимог;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім грн 88 коп.).

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 за рішенням від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23, яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, із прийняттям обґрунтованого та вмотивованого рішення.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою від 28 лютого 2024 року про добровільне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23, оскільки нею вже отримані виконавчі листи.

Листом від 14 березня 2024 року № 1200-0204-8/6483 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило заявника, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 заява від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком повторно розглянута та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області винесено рішення від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 березня 2024 року № 09 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-ІV у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи та недосягненням пенсійного віку, підтвердженого у встановленому законом порядку.

У зазначеному рішенні відповідач виклав підстави та мотиви незарахування спірних періодів роботи ОСОБА_1 як до страхового, так і до пільгового стажу останньої, за яких відмовив заявнику у призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку діям Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у межах поданої заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, слідує, що однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частинами першою, другою, четвертою статті 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Системний аналіз зазначених вище норм права свідчить, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 прийнято рішення від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні заявнику пенсії за віком.

Права заявника порушуються саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії за віком, а не діями, вчиненими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за № 4755.

Означене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії за віком є самостійним індивідуальним актом (рішенням) відповідача, яке може та має бути предметом оскарження в рамках іншого позовного провадження.

Суд зауважує, що рішенням від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстровану за № 4755, із прийняттям обґрунтованого та вмотивованого рішення.

В резолютивній частині означеного рішення суд не зобов`язував Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за № 4755, вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Судом у мотивувальній частині рішення суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23 процитовані правові норми, проте, таке цитування наведено судом саме через неприйняття відповідачем вмотивованого та обґрунтованого рішення з зазначенням конкретних періодів, які зараховані та не зараховані як до страхового, так і до пільгового стажу заявника, та підстав незарахування таких періодів, що унеможливило надання оцінки такому рішенню та встановлення його правомірності чи протиправності.

Отже, у спірних правовідносинах відсутні обставини протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року у справі № 360/1341/23, а обставини протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12 березня 2024 року № 09 про відмову в призначенні пенсії за віком не можуть бути вирішені в порядку статті 383 КАС України, оскільки таке рішення має бути предметом спору в іншому позовному провадженні.

З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/1341/23, належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/1341/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська