Справа № 460/28728/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Яцюк К.Р.; позивач: не з`явився, представника відповідача: Раєвської В.А., розглядаючи у підготовчому засіданні процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у якій він просить суд:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 291 о/с від 24.11.2023;
поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського - водія відділення № 1 взводу № 4 РПОП Головного управління Національної поліції України в Рівненській області;
стягнути з Головного управління Національної поліції України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку на усунення її недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
26.01.2024 на виконання ухвали від 29.12.2023 позивачем подано заяву про поновлення пропуску строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що позивач, для захисту своїх законних прав та інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження наказу про звільнення зі служби в поліції в межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України, а не частиною 4 статті 31 Дисциплінарного статуту Нацональної поліції. При цьому, звертає увагу суду, що відповідачем не було надіслано оскаржувані накази на адресу позивача ні поштовим ні електронним зв`язком, за таких обставин позивач вважає, що не був ознайомлений з приводами та підставами його звільнення. Разом з тим, на думку позивача, пропуск строку звернення до суду не є суттєвим, у зв`язку з чим просить суд визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити пропущений строк.
Дослідивши подану позивачем заяву, суд дійшов висновку про вирішення питання дотримання позивачем визначеного частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України строку звернення до суду у підготовчому засіданні.
Ухвалою суду від 02.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.02.2024. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача докази надіслання (надання) ОСОБА_1 копії наказу Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".
15.03.2024 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючої судді на навчанні. Підготовче засідання у справі призначено на 02.04.2024.
04.03.2024 від Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що згідно частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У матеріалах службового розслідування наявна копія наказу № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", в якому міститься особистий підпис позивача про ознайомлення з цим наказом 22.11.2023. Також, матеріалах службового розслідування наявний витяг з наказу № 291 о/с від 24.11.2023, підпис позивача про ознайомлення з цим наказом датованй 24.11.2023. За таких обставин, представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду та стверджував, що підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні, з огляду на що, просив суд залишити позовну заяву без розгляду.
02.04.2024 у судове засідання позивач не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та завчасно повідомлений. Жодних заяв чи клопотань, зокрема про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача, до суду не надходило. Ухвалою суду від 02.04.2024, занесеною до протоколу судового засідання розгляд справи продовжено без участі позивача.
Надаючи правову оцінку та вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд враховує наступне.
Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
При цьому, частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд зазначає, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.
При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 07/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).
У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.
Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.
Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.
Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.
Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд зазначає, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.
Зокрема, відповідна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 120/7567/22
Звертаючись до суду із цим позовом позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 291 о/с від 24.11.2023, як виконання дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції відповідно до Дисциплінарного статуту НП України.
Згідно із частинами першою, другою статті 30 Дисциплінарного статуту НП України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.
Водночас, у позовній заяві та клопотанні про поновлення строку звернення до суду, позивач стверджував, що зі змістом оскаржуваного наказу № 291 о/с від 24.11.2023 ознайомився 24.11.2023, отримавши його копію, однак зі змістом наказу Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ознайомлений не був.
Суд зауважує, що такі доводи позивача є хибними, оскільки матеріалами справи підтверджено протилежне, зокрема, наказ № 1285 о/с від 20.11.2023 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", містить особистий підпис позивача про ознайомлення з цим наказом 22.11.2023.
Суд враховує те, що позивач ознайомлений з оскаржуваними наказами ГУ НП в Рівненській області № 291 о/с від 24.11.2023 та № 1285 о/с від 20.11.2023 - 24.11.2023, та 22.11.2023, відповідно. Відтак, у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, позивач він мав право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Аргументи позивача про те, що пропуск строку звернення до суду також був зумовлений тим, що позивач не був обізнаний з приводами та фактичними підставами його звільнення, суд вважає непереконливими з підстав, наведених вище. Крім того, наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 1285 о/с від 20.11.2023 містить підстави з приводу яких до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, зокрема вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, та обставина що позивач особисто ознайомлений зі спірними наказами не потребує їх відправлення поштовим зв`язком або використанням електронної комунікації на адресу позивача.
Разом з цим, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 колегія суддів зазначила, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:
1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;
3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Крім цього, Верховний суд у постанові від 13.02.2024 у справі № 140/9165/23 звернув увагу на те, що питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо).
Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.
Суд також звертає увагу на те, що небажання позивача вчасно реалізувати процесуальні права та недоведення факту того, що можливість подання ним позовної заяви у визначені законом строки не залежала від його волевиявлення або було зумовлено вагомими та непереборними обставинами, свідчить про втрату можливості захисту порушених, на думку позивача, прав у судовому порядку.
Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (res judicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети) (пункт 86 - 89 цієї Постанови).
Отже, позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивач посилається у своїй заяві від 26.01.2024, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.
Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.
Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до статті 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Керуючись статтями 180, 183, 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.
Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Рівненській області про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду - задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2024 року.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК