Справа № 334/10227/23
Суддя: Новікова Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.03.2024
Провадження № 2-а/334/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Новікової Н.В.,

за участю секретаря Сухової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Ринда Віталія Вікторовича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАТ №7905682 від 09.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до зазначеної постанови 09.10.2023 позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Як на підстави скасування даної постанови позивач посилається на те, що його вина у вчиненні правопорушення не доведена, а відповідач при винесенні постанови дійшов помилкового висновку про те, що Позивач для керуванням ТЗ мав би мати категорію у водійському посвідченні С1Е, виходячи з наступного:

Згідно посвідчення водія НОМЕР_1 у позивача відкриті ведійські категорії А, В1, В, С1, С, О1, О, ВЕ, СЕ.

Порядок видачі ведійських посвідчень та допуску громадян до керування транспортних засобів в Україні визначає постанова КМУ № 340 від 08.05.1993 року (надалі Постанова № 340).

Пункт 3 Постанови №340 визначає транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

BE, С1Е, СЕ, D1E, DE- состави транспортних засобів з тягачем категорії В, Cl, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Відповідно ч. 2 п. 5 Постанови №340 до керування транспортними засобами категорій В, Cl, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, C1E, СЕ, D1E і DE.

Позивач вже 10 років допущений до керування составом транспортних засобів СЕ (відкрита категорія), отже керував рухомим складом під час виникнення спірних правовідносин правомірно, а в діях відсутні події і складу адміністративного правопорушення (ст. 247 КУпАП), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

24.11.2023 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у позові.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи ха їх відсутності.

Дослідивши позов та відзив, документи та відеоматеріали надані на їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

09.10.2023 о 19:01 інспектором УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Ринда В.В. відносно позивача було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7905682.

Відповідно до оскаржуваної постанови 09.10.2023 о 18 год. 46 хв., смт. ВІйтівці траса МЗО Стрий-Ізварине 215к, водій ОСОБА_1 керував ТЗ з причепом NIEWIADOWBR2 д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений відповідно до п.3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». В ході перевірки документів встановлено, що у водія немає відповідної категорії на право керування даним рухомим складом, а саме СЕ 1, чим порушив п. 2.1 а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 3400,00 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху за статтями, в тому числі і частиною 2 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1а ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень п.2.13 ПДР України право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великовагових і небезпечних вантажів, з 19-річного віку. При цьому транспортні засоби належать до таких категорій: С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; BE, C1E, CE, D1E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Згідно дослідженої копії посвідчення водія серія НОМЕР_1 , яке видане 21.06.2023 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що останній має право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорії: А, В1, В, С1, С, Д1, Д, ВЕ, СЕ. При цьому категорія С1Е відповідно до посвідчення водія не відкрита.

Пункт 2.13 ПДР України вказує, що категорії BE, C1E, СЕ, DIE, DE - призначені для керування транспортним засобом який рухається з причепом до нього маса якого перевищує 750 кг.

Крім того, постанова КМУ від 8 травня 1993 р. № 340, а саме ч. 5 вказує, що водіям транспортних засобів категорій В, C1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Тобто, позивач мав категорію С1, яка йому дозволяла керувати лише транспортним засобом маса якого була від 3500 кг. до 7500 кг., та причепом маса якого не перевищує 750 кг.

Разом з тим, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ISUZU NKR д.н.з. НОМЕР_3 і причепом NIEWIADOWBR2 д.н.з. НОМЕР_2 повна маса якого перевищує 750 кг., а саме 2000 кг. Тому позивачу додатково потрібно мати категорію Е до вже наявної категорії, яку він використовував для того аби керувати транспортним засобом на момент зупинки, тобто Cl+ Е = С1Е.

Як зазначено вище, відповідно до посвідчення водія у позивача не відкрита категорія С1Е на момент зупинки, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Вказану категорію С1Е потрібно додатково відкривати в сервісному центрі МВС, без складання іспиту. Доказів того, що позивач звертався до сервісного центру для відкриття зазначеної категорії до позову не надано.

Враховуючи вищевикладене, інспектор, наклавши адміністративне стягнення на позивача ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, діяв у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Ринда Віталія Вікторовича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя впродовж 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15.03.2024

Суддя: