Справа № 520/4880/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Полях Н.А.
26 березня 2024 р. Справа № 520/4880/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву представника позивача приватного акціонерного товариства «ДОНРИБКОМБІНАТ» - адвоката Крайз Олександра Ігоровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 520/4880/23 за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «ДОНРИБКОМБІНАТ» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
06.03.2023 позивач приватне акціонерне товариство «ДОНРИБКОМБІНАТ» (далі ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ», підприємство) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області ( далі ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган) в якому просив :
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області № 2965/20-40-18-04-25 від 16.11.2022 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового зобов`язання;
- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області повторно розглянути заяву ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» про неможливість виконання податкових обов`язків з поданими документами;
- визнати поважними обставини, що унеможливлюють виконання ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» покладених на нього податкових обов`язків визначених у заяві до ГУ ДПС в Харківській області № 0106/01 від 29.09.2022.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» задоволено частково.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Харківській області № 2965/20-40-18-04-25 від 16.11.2022 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового зобов`язання.

ГУ ДПС у Харківській області зобов`язано повторно розглянути заяву ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» про неможливість виконання податкових обов`язків з поданими документами.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС у Харківській області на користь ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» стягнуто судовий збір у розмірі 5 368.00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 частково задоволено апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 змінити з підстав та мотивів його прийняття.

В відзиві на апеляційну скаргу представником позивача заявлялось клопотання про надання можливості позивачу протягом 5 днів з моменту прийняття рішення у справі подати докази понесених витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, долучити такі докази та розподілити судові витрати.

08.03.2023 до суду надійшла заява від представника позивача ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» - адвоката Крайз О.І. про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі з приводу стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. Просить стягнути з ГУ ДПС у Харківській області на користь ПАТ «ДОНРИБКОМБІНАТ» 20 300.00 грн. понесені витрати на правову допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ГУ ДПС у Харківській області зазначив, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 20 300.00 грн. є суттєво завищеними та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та/або значенням справи для сторони.

Вказав, що аналіз змісту складених та поданих до суду представником позивача процесуальних документів свідчить про те, що на їх підготовку не потребувалось витрачення значного часу.

За приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів зауважує, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви представника позивача адвоката Крайз О.І. та заперечень ГУ ДПС у Харківській області, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу представником позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів : ордер на надання правової допомоги серія АХ № 1142714 від 03.08.2023; договір про надання правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2021 до договору про правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2022 до договору про правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 29.06.2023 до договору про правової допомоги від 02.06.2020; додаткова угода від 02.08.2023 до договору про правової допомоги від 02.06.2020; акт прийому-передачі наданих послуг від 06.03.2024, платіжна інструкція № 1086 від 07.03.2024 на суму 20 300.00 грн (т. 2 а.с. 36-47).

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 02.06.2020 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги від 02.06.2020 вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додаткі 1 до Договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуг дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг.

Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 06.03.2024, адвокат надав, а клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правничу допомогу) у формі:

1. Складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 (аналіз судової практики, вивчення апеляційної скарги) - затрачено годин : 2 год., вартість : 13 400.00 грн.

2. Надання консультації без вивчення документів затрачено годин : 30 хв., вартість : 3 350.00 грн.

3. Написання додаткових пояснень затрачено годин : 30 хв., вартість 3 550.00 грн.

Загальна вартість наданих послуг наданих під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції складає 20 300.00 грн.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19.

Так, представник відповідача заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 12.04.2023 у справі № 540/707/20.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (адміністративне провадження № К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі № 820/4280/17 (адміністративне провадження № К/9901/11712/19), від 12.12.2019 у справі № 2040/6747/18 (касаційні провадження № К/9901/17099/19, № К/9901/17108/19, № К/9901/18639/19), у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі № 520/6161/19 (адміністративне провадження № К/9901/5378/20).

Проаналізувавши зроблений представником позивача розрахунок та надані відповідачем заперечення, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи, що сама по собі справа є нескладною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому підготовка відзиву на апеляційну скаргу не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню з прийняттям додаткової постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції на суму 500.00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 252, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь приватного акціонерного товариства «ДОНРИБКОМБІНАТ» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (ЄДРПОУ ВП 43983495) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 500.00 (п`ятсот) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 03.04.2024.