Справа № 200/1672/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року Справа №200/1672/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши у письмовому провадженні по адміністративній справі клопотання відповідача щодо витребування доказів по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд визнати рішення, дії чи бездіяльність відповідача, щодо не поновлення виплати пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 13.02.2019 протиправними та дискримінаційними, та зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити певні дії поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за період 07.10.2009 з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.

22 березня 2024 року суд повторно витребував у відповідача визначені судом докази по справі.

26 березня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача про неможливість подати доказ у встановлені строки, в якій останній просив суд продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк для виконання ухвали від 22 березня 2024 року по справі №200/1672/23.

Ухвалою від 26 березня 2024 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про неможливість подати доказ у встановлені строки по справі №200/1672/23 задоволено, продовжено відповідачу строк для надання доказів по справі.

29 березня 2024 року відповідач надав до суду докази по справі, які судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, 29 березня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача про часткове виконання ухвали суду, в якому останній просив суд продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк для виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року по справі №200/1672/23 в частині надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а.

29 березня 2024 року суд клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про продовження строку для надання доказів по справі по справі №200/1672/23 задовольнив, продовжив відповідачу строк для надання доказів по справі.

03 квітня 2024 року відповідач заявив ряд клопотань: про виконання ухвали суду, яким повідомив суд про неможливість надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а, про витребування доказів у представника позивача та про зобов`язання позивача надати довідку про перебування в живих.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд керується наступним.

В порядку частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною четвертою статті 77 КАС України встановлено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (частина п`ята статті 77 КАС України).

Враховуючи зазначене, у суду відсутні підстави витребувати у представника позивача визначені відповідачем докази та зобов`язувати позивача надати довідку про перебування в живих.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до частини четвертої статті 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Так, відповідно до частини третьої статті 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Крім того, відповідно до частини першої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що у заявленому відповідачем клопотанні про витребування доказів у представника позивача не зазначено причини неможливості самостійно надати докази, які він просить витребувати у представника позивача.

Разом із цим, представник відповідача звернувся до суду із розглядаємими клопотанням 03 квітня 2024 року, а ухвалою від 26 березня 2024 року продовжено відповідачу строк для надання доказів по справі на три дні з дня отримання цієї ухвали, яку відповідач отримав 26 березня 2024 року.

Встановлене дає підстави для висновку, що зазначені клопотання подані відповідачем з пропуском строку встановленого КАС України, а заявлене відповідачем клопотання про поновлення такого строку жодним чином не аргументоване та не обґрунтоване, оскільки наявність великої завантаженості судових справ, у яких відповідач виступає стороною, та великим обсягом документів, які необхідно опрацьовувати, не є об`єктивними причинами пропуску строку та підставами для його поновлення.

Крім того, суд констатує, що представник відповідача, звертаючись із клопотанням про витребування доказів, не долучив докази, які підтверджують, що ним вжито усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання витребуваних судом доказів. При цьому, таке клопотання не містить обґрунтувань неможливості надання його до суду у встановлений строк.

Щодо неможливості надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а, суд враховує наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Процесуальна поведінка відповідача вказує на недобросовісність користування належними процесуальними правами. Вказаного висновку суд дійшов з урахуванням таких обставин.

Відповідач, орган пенсійного фонду, у встановлений ухвалою від 04 березня 2024 року строк не виконав її вимоги, та своєчасно не надав витребувані судом докази, тому 22 березня 2024 року судом повторно витребувано визначені докази, зокрема, докази на підтвердження виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №200/10179/19-а.

Матеріалами справи підтверджено, що 26 березня 2024 року відповідач звернувся до суду з клопотанням щодо продовження строку для виконання ухвали суду від 22 березня 2024 року, яке задоволено судом та продовжено відповідачу строк для надання доказів по справі. В подальшому, 29 березня 2024 року відповідач знову просив суд продовжити строк для виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року по справі №200/1672/23 в частині надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а, та вказав, що паперова пенсійна справа залишається у м. Маріуполі Донецької області, яке з 2022 року входить до переліку територій України, тимчасово окупованих російською федерацією, надання доказу, який свідчить про виконання постанови Верховного суд від 30 вересня 2019 року потребує додаткового часу.

Так, лише 03 квітня 2024 року відповідач повідомив суд про неможливості надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а, оскільки паперові справи залишаються у м. Маріуполі Донецької області, яке з 2022 року входить до переліку територій України, тимчасово окупованих російською федерацією, тому надати доказ підтвердження виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №200/10179/19- а не має можливості.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що із зазначених пояснень пенсійного органу, вбачається, що останньому було достеменно відомо про неможливість надання доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 200/10179/19-а ще до звернення із відповідними клопотаннями.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку надання доказів або повідомлення про неможливість їх надання.

З урахуванням правил статей 44, 80 КАС України у суду є підстави встановити недобросовісну процесуальну поведінку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як відповідача у справі №200/1672/23 щодо ненадання відомостей та доказів виконання постанови Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №200/10179/19-а.

Враховуючи наведені обставини, керуючись КАС України, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача від 03 квітня 2024 року задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 44, 77, 79 80, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні клопотання відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, від 03 квітня 2024 року про виконання ухвали суду відмовити.

2. В задоволенні клопотання відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, від 03 квітня 2024 року про витребування доказів відмовити.

3. В задоволенні клопотання відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, від 03 квітня 2024 року про зобов`язання позивача надати довідку про перебування в живих відмовити.

5. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

7. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна