Справа № 120/17454/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку заяву винесення додаткового судового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 19.03.2024 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Вінницькій області № 9432889/36365162 від 30.08.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 04.07.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 04.07.2023 датою її подання. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" судовий збір в розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" судовий збір в розмірі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

26.03.2024 представником позивачем подано заяву про компенсацію судових витрат, у якій останній спросить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ "Вінстал" судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Таким чином, враховуючи те, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд приходить до висновку про можливість вирішення поданої позивачем заяви в порядку письмового провадження.

Визначаючись з приводу поданої заяви, суд керується такими мотивами.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано главою 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, на підтвердження понесення позивачами витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача надано договір про надання правової допомоги №1 від 10.11.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 20.03.2024, детальний опис робіт виконаних адвокатом від 25.03.2024 та платіжну інструкцію № 661 від 13.11.2023 про оплату витрат на правничу допомогу на суму 20000 грн.

Так, судом встановлено, що договір від 08.11.2022 укладено між ТОВ "Вінстал" (надалі - Клієнт) та адвокатом Старим М.М. (надалі - Адвокат).

Відповідно до п. 1.1 Договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту з надання правової допомоги у справі щодо визнанні протиправними та скасування Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 9432889/36365162 від 30.08.2023 року, а також щодо представництва інтересів Клієнта перед фізичними та юридичними особами приватного та публічного права, в державних органах, установах, організаціях в судах всіх інстанції без обмежень.

Пунктом 3.1 договору від 10.11.2023 передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.1 Договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар відповідно до виставлених рахунків.

Відповідно до детального опису робіт виконаних адвокатом від 25.03.2024, витрати на професійну правничу допомогу з розрахунку 2000 грн. за 1 год. роботи адвоката Старого М.м. включать в себе:

- ознайомлення з документами клієнта (2 год) - 4000 грн.,

- вивчення правової ситуації клієнта та узгодження правової позиції (1 год) - 2000 грн.,

- огляд законодавства, практики вирішення даної категорії справ (3,5 год) - 7000 грн.,

- підготовка позовної заяви, сканування та роздруківка додатків до позовної заяви (3,5 год) - 7000 грн.

Всього - 20000 грн.

20.03.2024 ТОВ "Вінстал" та адвокатом Старим М.М. підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого замовник не має претензій до якості надання послуг та строку їх виконання.

Відповідно до платіжної інструкції № 661 від 13.11.2023 ТОВ "Вінстал" сплачено на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 20000 грн. за правову допомогу згідно з рах. №1 від 10.11.2023.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд прийшов до переконання, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, суд враховує, що у подібних правовідносинах є судова практика. При цьому, обсяг позовної заяви та доданих до неї документів не є значним, що свідчить про те, що для вивчення таких документів та написання позову не є необхідною велика кількість часу та дослідження великої кількості нормативно-правової бази.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд доходить висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 4000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відтак, з ГУ ДПС у Вінницькій області та ДПС України підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу по 2000 грн. з кожного.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінстал" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНСТАЛ" (вул. Івана Богуна, 52, кв. 1, м. Вінниця, 21036, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21000, ЄДРПОУ ВП 44069150).

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Додаткове рішення суду сформовано: 04.04.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна