Справа № 420/3313/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3313/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми "Ф" № 0-1517 від 22.09.2021 р. на суму 3205,44 грн., № 0-1517 від 22.09.2023 р. на суму 5451,82 грн., № 0-1517 від 24.06.2022 р. на суму 4072,12 грн., № 0-1517 від 24.06.2022 р. на суму 6925,88 грн., податкову вимогу форми "Ф" № 0-1517 від 26.01.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність нарахування за спірними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки об`єкти нежитлової нерухомості належать їй як матері багатодітної сім`ї, в якій виховуються 7 дітей, а відповідно до пп."л" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Ухвалою від 02.02.2024 р. визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду, задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено позивачу сплату судового збору до винесення рішення у справі, відкрито спрощене провадження у справі, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

21.02.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктами оподаткування податком, за приписами пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України). Згідно пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп.266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Відповідно до аналітично-інформаційної системи Державної податкової служби України ОСОБА_1 має у власності будинок, загальною площею 112,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .А, та будинок, загальною площею 191 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік та винесено податкові повідомлення-рішення № 0-1517 від 22.09.2021 р. на суму 3205,44 грн. та № 0-1517 від 22.09.2021 р. на суму 5451,82 грн. Також контролюючим органом проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік та винесено податкові повідомлення-рішення № 0-1517 від 24.06.2022 р. на суму 4072,12 грн. та № 0-1517 від 24.06.2022 р. на суму 6925,88 грн. Вищезазначені податкові повідомлення-рішення були направлені позивачу згідно ст.42 ПК України засобами поштового зв`язку та повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, а тому податкові повідомлення-рішення щодо донарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, винесено правомірно.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 07.05.2021 р. № 188/2021 р. ОСОБА_1 присвоєно почесне звання "Мати-героїня".

Позивач є матір`ю 7 дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 17.11.2016 р. серії НОМЕР_1 , від 31.08.2019 р. серії НОМЕР_2 , від 15.07.2010 р. серії НОМЕР_3 , від 11.10.2017 р. серії НОМЕР_4 , від 17.12.2016 р. серії НОМЕР_5 , від 31.08.2019 р. серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 .

ОСОБА_1 є власником будинку, загальною площею 112,3 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .А, та будинку, загальною площею 191 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечується позивачем.

Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 22.09.2021 р. № 0-1517, яким позивачу нараховано грошові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 3205,44 грн.;

- від 22.09.2021 р. № 0-1517, яким позивачу нараховано грошові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 5451,82 грн.;

- від 24.06.2022 р., № 0-1517, яким позивачу нараховано грошові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2021 рік у сумі 4072,12 грн.;

- від 24.06.2022 р. № 0-1517, яким позивачу нараховано грошові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2021 рік у сумі 6925,88 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені позивачу засобами поштового зв`язку та повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

26.01.2022 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено ОСОБА_1 податкову вимогу № 0-1517, в якій вказано, що станом на 25.01.2022 р. сума податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 8657,26 грн.

Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

За приписами пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно ст.10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено випадки, коли об`єкти житлової та нежитлової нерухомості не є об`єктами оподаткування.

Так, відповідно до пп."л" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування

об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Тобто, умовою звільнення подібних об`єктів від оподаткування законодавець визначив їх належність багатодітним або прийомним сім`ям, в яких виховується п`ять та більше дітей.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є власником будинку, загальною площею 112,3 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .А, та будинку, загальною площею 191 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, позивач є власником об`єктів житлової нерухомості, за які відповідачем їй нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 та 2021 роки, виходячи із площі цих об`єктів нерухомості.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю 7 дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 17.11.2016 р. серії НОМЕР_1 , від 31.08.2019 р. серії НОМЕР_2 , від 15.07.2010 р. серії НОМЕР_3 , від 11.10.2017 р. серії НОМЕР_4 , від 17.12.2016 р. серії НОМЕР_5 , від 31.08.2019 р. серії НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 .

З викладеного вбачається, що об`єкти житлової нерухомості, зокрема будинки за адресами: АДРЕСА_1 .А, та АДРЕСА_2 , належать багатодітній сім`ї, в якій виховується більше п`яти дітей (7 дітей), у зв`язку з чим в силу вимог пп."л" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України вони не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, відповідачем протиправно нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 та 2021 роки згідно податкових повідомлень-рішень від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в тому числі і за 2020 рік, то податкова вимога від 26.01.2022 р. № 0-1517 також є протиправною, оскільки у ній відображено суму податкового боргу у розмірі 8657,26 грн., яка складається із нарахованого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік згідно податкових повідомлень-рішень від 22.09.2021 р. № 0-1517 на суму 3205,44 грн. та від 22.09.2021 р. № 0-1517 на суму 5451,82 грн., які визнано судом неправомірними.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 р. № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674).

Позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до абз.2 ч.1 ст.3 Закону № 3674, а особа, яка її подала, в силу приписів ч.1 ст.2 цього Закону є платником судового збору.

Докази належності позивача до суб`єктів, яким ст.5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо сплати судового збору, суду не надано.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674 визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 р. № 3460-ІХ з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 гривень.

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги майнового характеру, а саме про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517 на загальну суму 19655,26 грн. (3205,44 грн. + 5451,82 грн. + 4072,12 грн. + 6925,88 грн.), податкової вимоги форми "Ф" № 0-1517 від 26.01.2022 р. на суму 8657,26 грн.

Отже, судовий збір за подання цього позову становить: 3028,00 грн. х 0,4 = 1211,20 грн., оскільки 1 % ціни позову є меншим, ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 3674 при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач реалізував своє право на звернення до суду в електронній формі, а тому з урахуванням приписів ч.3 ст.4 Закону № 3674, мав сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн.: 1211,20 грн. х 0,8 = 968,96 грн.

Ухвалою від 02.02.2024 р. суд відстрочив позивачу сплату судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення у справі.

Судовий збір позивачем не сплачений, докази здійснення інших судових витрат суду не надано.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 968,96 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнкопп НОМЕР_8 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 22.09.2021 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517, від 24.06.2022 р. № 0-1517, податкову вимогу форми від 26.01.2022 р. № 0-1517.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Одеський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача: UA4015756, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК в Од. обл./Київський р-н/22030101, код отримувача: 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача: 899998) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко