Справа № 280/1051/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 квітня 2024 року о/об 12 год. 00 хв.Справа № 280/1051/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не підготовки довідки про вартість речового майна, що належить до видачі щодо ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 за №178; 2) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати, в тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 : - грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його служби; - грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2023 роки; - грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2022-2023 роки; - грошової допомоги на оздоровлення за 2022 - 2023 роки; - матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2022 - 2023 роки; - одноразової грошової допомоги мобілізованому при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; - щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік; 3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 підготувати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі щодо ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 за №178; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати ОСОБА_1 : - грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період його служби; - грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2023 роки; - грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2022-2023 роки; - грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки; - матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2022-2023 роки; - одноразову грошову допомогу мобілізованому при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; - щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік.

У позовній заяві зазначено наступне: «… ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1 ) з 27.02.2022 проходив військову службу за призовом під час мобілізації в військовій частині НОМЕР_2 (надалі відповідач або ВЧ НОМЕР_2 ) на посаді водія-заправника взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , звання солдат. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2023 №74 виключений зі списків частини у зв`язку зі звільненням на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за сімейними обставинами у зв`язку із наявністю на утриманні трьох неповнолітніх дітей). Згідно з витягом з наказу від 13.03.2023 №74: - Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використовувалась; - Частина щорічної основної відпустки за 2023 рік терміном на 10 (десять) діб використана з 12 лютого по 21 лютого 2023 року; - Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням заробітної плати за 2023 рік не використовувалась; - Додаткова відпустка як учаснику бойових ді, передбачена ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР та згідно з пунктом 3 розділу 31 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 за період служби у військовій частині НОМЕР_2 з 27.02.2022 по 13.03.2023 не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась; - Грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 у розмірі місячного грошового забезпечення не виплачувалась; - Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 №30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» у розмірі місячного окладу за військовим званням не виплачувалась. Позивач очікував здійснення вищевказаних виплата відповідачем після звільнення, однак недочекавшись звернувся до фахівця у галузі права та 10.08.2023 на адресу ВЧ НОМЕР_2 було направлено відповідного адвокатського запиту про надання інформації та копій документів щодо розрахунків із позивачем. Листом від 28.08.2023 №1212 ВЧ НОМЕР_2 надано відповідь на адвокатський запит. Проаналізувавши зміст наданих документів, позивачем встановлено, що йому, в тому числі при звільненні та після звільнення, не було виплачено: - грошову компенсацію основної та додаткової відпустки як УБД за 2022-2023 роки; - грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2022-2023 роки; - грошову компенсацію вартості невиданого речового майна; - одноразову грошову допомогу мобілізованому при звільненні; 12 вересня 2023 року позивачем було направлено на адресу ВЧ НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) три заяви із додатками: 1. Заява про виплату ОГД згідно з Постановою КМУ від 17.09.2014 №460 із додатком: довідка про реквізити рахунку; 2. Заява про виплату грошової компенсації вартості неотриманого речового майна із додатком: довідка про реквізити рахунку; 3. Заява про виплату грошової компенсації відпусток та грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань із додатком: довідка про реквізити рахунку. Разом з тим, поштове відправлення було повернуто на адресу відправника без вручення. У зв`язку із цим, 10 жовтня 2023 року позивачем було направлено на адресу електронної пошти відповідача підписані кваліфікованим електронним підписом (КЕП) документи, що перелічені вище. У зв`язку із неотриманням відповіді на вказані заяви 30.11.2023 позивачем було направлено на адресу Міністерства оборони України для перенаправлення до ВЧ НОМЕР_2 вищеперелічені документи. Листом від 25.12.2023 №1732 відповідачем повідомлено, що за результатами розгляду заяв повідомляється наступне: - щодо виплати грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, то відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженою Наказом Міністерства оборони України N?232 від 29.04.2016 - «Мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі». Враховуючи викладене вище, під час звільнення військовослужбовець, призваний за мобілізацією, не має заборгованості за недоотримане речове майно, відповідно грошова компенсація не нараховується; - щодо інших виплат, то Вас було повністю розраховано. Вказаного листа було отримано 02.01.2024. Також за період служби ОСОБА_1 в 2022 році йому не було виплачено відповідачем щорічну допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вважаємо таку позицію хибною та поверхневою, а бездіяльність щодо невиплати даних видів компенсації та доплат як складової остаточного розрахунку при звільненні протиправною. Зазначені обставини зумовлюють звернення до суду із даним позовом. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Витязі із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.03.2023 за №74 зазначено: «… 2. Солдата ОСОБА_2 , водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від "04" березня 2023 року №20-РС у запас за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що "13" березня 2023 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З "13" березня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З "14" березня 2023 року виключити з видачі продуктів в натуральному вигляді. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від "30" серпня 2017 року №740 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та телеграмою Міністерства оборони України від "04" березня 2022 року №248/1210, Окремим дорученням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з у розмірі 534% від посадового окладу з "01" по "13" березня 2023 року. Виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністерства оборони України від "18" січня 2022 року №248/269 з "01" по "13" березня 2023 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використовувалась. Частина щорічної основної відпустки за 2023 рік терміном на 10 (десять) діб використана з "12" лютого по "21" лютого 2023 року. Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням заробітної плати за 2023 рік не використовувалась. Додаткова відпустка як учаснику бойових дій передбачену статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР та згідно з пунктом 3 розділу 31 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від "07" червня 2018 року №260 за період служби у військовій частині НОМЕР_2 з "27" лютого 2022 року по "13" березня 2023 року не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. Грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від "07" червня 2018 року №260 у розмірі місячного грошового забезпечення не виплачувалась. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до наказу Міністерства оборони України від "31" січня 2022 року №30 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік" у розмірі місячного окладу за військовим званням не виплачувалась. Виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення визначених заходів, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) здійснити на підставі рішення (наказу, директиви, розпорядження) Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення району (районів) ведення бойових (воєнних) дій за відповідний період пропорційно часу участі у таких діях або заходах за період з "01" березня 2023 року по "13" березня 2023 року за умови документального підтвердження такої участі в порядку, передбаченому окремим дорученням Міністра оборони України №912/3/29 від 23 червня 2022 року. Постійним або службовим житлом при військовій частині НОМЕР_2 не забезпечувався. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 04.03.2023 №20-РС. …».

Судом досліджено: Військовий квиток Серії НОМЕР_5 ; Посвідчення Серії НОМЕР_6 ; Довідку ВЧ НОМЕР_2 від 13.03.2023 за №341 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; Лист ВЧ НОМЕР_2 від 28.08.2023 за №1212 на адресу представника позивача; Витяг із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.02.2022 за №2; Грошовий атестат від 23.08.2023 за №2246, виданий ВЧ НОМЕР_4 ; Картку особового рахунку працівника за 2023 рік, видану 23.08.2023 ВЧ НОМЕР_4 за вих.№2247; Лист ВЧ НОМЕР_2 від 25.12.2023 за вих.№1732 на адресу позивача; інші документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

1) Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Згідно з п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином, на позивача поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством. (…).

За п.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Як зазначено у ст.16-2 Закону України «Про відпустки», учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

У п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, згідно з п.17 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені пунктами першим, шостим та дванадцятим цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених пунктом першим цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Відповідно до п.18 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися частина щорічної основної відпустки, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення. Кожна із зазначених відпусток може бути надана тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Частина щорічної основної відпустки може бути надана один раз протягом календарного року за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу.

Як зазначено у п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, в особливий період, з моменту оголошення мобілізації право військовослужбовців на відпуски обмежується.

Однак, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини щорічної основної відпустки та додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним служби.

Відповідач протилежного не довів.

Водночас, у разі невикористання щорічної основної відпустки та додаткової соціальної відпуски протягом періоду служби військовослужбовця, в якому у нього виникає право на таку відпустку, щорічна основна відпустка та додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період.

Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яка може бути реалізована в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям відпусток (відповідно до п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у періоди, передбачені п.17 і п.18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.1, п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.16-2 Закону України «Про відпустки».

У випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2 Закону України «Про відпустки» та п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, підзаконні акти не можуть суперечити законам. У разі наявності суперечностей між нормами права підзаконного акту та закону, то застосуванню підлягають норми права передбачені законом, який має вищу юридичну силу.

На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

З огляду на викладене, посилання відповідача на неможливість проведення позивачу компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку як учаснику бойових дій за минулі періоди часу є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача, зокрема, про: визнання протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки; зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 13.03.2023.

2) Згідно з п.1 розділу XXIІІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого 07.06.2018 наказом Міністерства оборони України №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.2 розділу XXIІІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

З урахуванням наведених та інших норм права, обставин справи, суд вважає за можливе: визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки; зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки.

3) Відповідно до п.1 «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

У матеріалах справи відсутні докази виплати відповідачем позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби згідно з «Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.

Таким чином, суд вважає за можливе: визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460; зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.

4) Як зазначено у п.1 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

За п.9 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Позивачем не надано до суду доказів того, що він звертався з рапортом до командира (начальника) щодо надання йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення.

З урахуванням зазначеного, суд не може визнати: протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки; зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки.

5) Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої 29.04.2016 наказом Міністерства оборони України №232, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (надалі «Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період»), основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі (п.17 розділу ІІІ «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період»).

Як зазначено у п.3 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого 16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №178 (надалі «Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»), грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Згідно з п.4 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

За п.5 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

У матеріалах справи відсутні докази видачі відповідачем довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого 16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №178.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів того, що він звертався з заявою (рапортом) до командира (начальника) щодо виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

З урахуванням наведених та інших норм права, обставин справи, суд не вважає за можливе: визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого 16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №178; зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 видати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , за формою, яка наведена у додатку до «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого 16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №178.

6) У ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено: «… Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. …».

Водночас, у ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено: «… Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. …».

Згідно з ч.1 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

За ч.2 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Відповідно до ч.4 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отриматиїї до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

У Рішенні Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020у справі №1-247/2018(3393/18)зазначено: «… Конституційний Суд України вирішив: 1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. 2. Окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. …».

Як зазначено у ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. (…).

При цьому, відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році установлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень; (…).

У Додатку «Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 за №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» зазначено: «… Разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: - I групи - 4421 гривня; - II групи - 3906 гривень; - III групи - 3391 гривня; учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня; членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України - 966 гривень; учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень. …».

Водночас, постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 за №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 за №754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань».

Також, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №640/8190/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій в розмірі 1491,00 грн.

Позивачем не надано до суду доказів не виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій (виписки по картковому рахунку позивача, тощо).

Позивачем не доведено, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій позивачу була не виплачена з вини відповідача, а не з вини інших осіб органів праці та соціального захисту населення.

З урахуванням зазначеного, суд не може визнати: протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік; зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у чинній на 2022 рік редакції) за 2022 рік.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Інші судові витрати за матеріали справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 13.03.2023.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати, у тому числі, при остаточному розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затверджених 17.09.2014 постановою Кабінету Міністрів України №460.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2024.

Суддя О.О. Прасов