Справа № 607/21472/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/21472/23 пров. № А/857/25541/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року (головуючий суддя Марциновська І.В., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільські області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільські області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії серії ЕАТ № 7982884 від 21.10.2023.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7982884 від 21.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Закрито відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Тернопільські області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати таке та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом в рішенні зазначено, що на підтвердження вини позивача відповідачем не надано доказу у вигляді самого факту руху та керування позивачем транспортним засобом. З даного приводу зазначає, що в ході спілкування з поліцейськими та й в самому тексті позову позивач не заперечував факт керування ним транспортним засобом і даний факт не потребує доведення.

Як спостерігається із наданого поліцейськими відеодоказу прослідковується факт наявності колони великогабаритних комбайнів без здійснення їх належного супроводу.

Також, судом першої інстанції безпідставно прийнято позицію позивача та зроблено висновок про те, що на підстав Закону України від 31.05.2022 № 2296 (Прикінцеві та перехідні положення) дозволяється рух сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів без обмежень за габаритами таких транспортних засобів. З даного приводу зазначає, що ч.1 Р II «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що цей Закон набирає чинності через два роки з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 8 пункту 1, пункту 2 розділу І та пунктів 2-4 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Вказаний позивачем пункт 3 (рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення) включений до переліку тих, які вступають в дію не 17.06.2024, а після опублікування Закону № 2296 - IX. Тобто на даний час суб`єкти відповідальності за скоєння правопорушення можуть притягатися до відповідальності не очікуючи 17.06.2024.

Стосовно зазначеного в тексті рішення висновку суду про невірну кваліфікацію дій позивача поліцейськими, то вимогами постанови КМУ від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг» передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме, за відсутність дозволу (узгодження з уповноваженим органом Національної поліції України руху ТЗ конкретними вулицями та дорогами) на рух транспортного засобу, вагові або габаритні норми якого перевищено. Вказане порушення є документальним, додаткового проведення габаритного контролю не потребує та передбачене нормами п 22.7 ПДР.

Також судом першої інстанції вказано, що обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення покладено на відповідача про те жодним чином не зазначено, що хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на Відповідача однак це не може трактуватися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Також, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову ( постанова Верховного суду від 14.03.2018 року по справі N9760/2846/17; постанова Верховного суду від 14.02.2018 по справі №9536/583/17)

Враховуючи наведене вважає, що Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області при розгляді адміністративної справи односторонньо прийнято правову позицію позивача та безпідставно і необґрунтовано відхилено доводи сторони відповідача.

Відповідно до об`єктивних обставин справи, то 11.11.2023 інспектором СПД № 3 (смт. Козова) ВП № 1 ( м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Макар Андрієм Дмитровичем винесено постанову серії ЕАТ № 8118873 від 11.11.2023 на позивача Рябенького у зв`язку із тим, що він в смт. Козова дорога М-30 113 км керував комбайном зернозбиральним реєстраційний номер НОМЕР_1 з перевищенням габариту, який за шириною має 4 метри 30 сантиметрів без спеціального дозволу, чим порушив вимоги п. 22 ПДР України та норм ч.1 ст. 132 - 1 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, відмітка у вигляді підпису про те, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП позивачеві роз`яснено, про що позивачем проставлено підпис.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух», Постанова Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху»(далі - ПДР), Постанова Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Так відповідно до норм п. 22 ПДР України (регламентуються правила перевезення вантажу) та норм постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» чітко передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів. Серед встановлених обмежень зовнішніх габаритів чітко передбачено встановлені рамки , а саме у разі, коли ширина великогабаритного ТЗ спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри, обов`язково здійснюється супровід із використанням автомобіля прикриття.

Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак «Об`їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів (п. 27 постанови кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001.).

Супровід патрульним автомобілем Національної поліції обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,75 чи довжина 30 метрів або він під час руху хоча б частково займатиме смугу зустрічного руху (п. 28. постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001.)

На патрульних автомобілях Національної поліції під час супроводу повинні бути постійно увімкнені проблискові маячки синього кольору та фари ближнього світла.

Посилання позивача про наявність автомобіля супроводу є неактуальною в даних обставинах, оскільки такий супровід здійснюється стосовно транспортних засобів шириною до 3,75 м.

На відео, яке долучено до справи, під час проведення замірів, зафіксована ширина комбайна 4.30 м, тобто з перевищенням габариту.

Згідно з положеннями п.п. 1.10 ПДР України, сільськогосподарська техніка це трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та інші механізми.

Отже, комбайн відноситься до сільськогосподарської техніки, а рух сільськогосподарської техніки регулюється положеннями пункту 22.7. Правил дорожнього руху, яким встановлено, що сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком Розпізнавальний знак транспортного засобу. Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак «Об`їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів. Обов`язковим також є встановлення габаритних вогнів по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа. Забороняється рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, колоною та в умовах недостатньої видимості.

Також п. 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 31.05.2022 № 2296-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу», рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення. Отже, наведені твердження позивача спростовуються об`єктивними обставинами справи та наданими доказами.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м ( для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення,- 3, 75 м), за висотою від поверхні дороги- 4 м ( для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах- 4,35 м), за довжиною- 22 м ( для маршрутних транспортних засобів- 25 м), фактичну масу понад 40 т ( для контейнеровозів- понад 44 г, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах- до 46 т), навантаження на одиночну вісь- 11 т ( для автобусів, тролейбусів-! 1, 5 т), здвоєні осі- 16 т, строєні- 22 т ( для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь- 11 т, здвоєні осі- 18 т, строєні- 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантазісів, громадян субґєктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна не скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2023 інспектором СПД (смт Козова) відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Бей С.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7982884. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що 21.10.2023 о 10 год. 06 хв. на вул. Центральній, 21 в с. Олесине Козівського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував комбайном марки «New Holland», державний номерний знак НОМЕР_2 , з перевищенням габариту, який за шириною має 4 м 30 см. Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції входив з того, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху визначає параметри транспортних засобів, а саме а) зовнішніх габаритів; б) фактичної маси; в) навантаження на вісь, за умови неперевищення яких допускається рух транспортних засобів та їх составів.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваній постанові не конкретизована суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а також не зазначений конкретний підпункт пункту 22.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме перевищення якого саме з габаритів допустив позивач (зовнішніх габаритів; фактичної маси; навантаження на вісь).

Також в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Однак, конкретний пункт вказаних правил, порушення якого інкримінується позивачу, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції вказаний не був.

Відповідно до примітки ст. 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Однак вчинення саме такого правопорушення інкримінується ОСОБА_1 , оскільки у постанові зазначено, що позивач керував комбайном марки «New Holland», державний номерний знак НОМЕР_2 , з перевищенням габариту, який за шириною має 4 м 30 см. Про порушення ОСОБА_1 інших правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами в оскаржуваній постанові не вказано.

Вказані обставини свідчать, що інспектор поліції невірно кваліфікував дії ОСОБА_1 , що виключає наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того суд слушно зауважив, що з відеозаписів з нагрудної камери інспектора поліції (назви файлів «video741552991», «video741553158») вбачається, що комбайн марки «New Holland», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався в колоні, яка супроводжувалась автомобілем прикриття, який обладнаний проблисковими маячками оранжевого кольору. Такими ж маячками обладнані і комбайни у даній колоні.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що 31.05.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» (далі за текстом Закон).

Пунктом 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону встановлено, що рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Відповідно до п. 1 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону цей Закон набирає чинності через два роки з дня, наступного за днем його опублікування, крім п.п. 8 п. 1, п. 2 розділу І та п. 2-4 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Закон опублікований 16.06.2022, а відтак п. 3 розділу ІІ Закону набрав чинності 17.06.2022.

Враховуючи те, що вказана норма набрала чинності 17.06.2022, а датою вчинення інкримінованого позивачеві правопорушення є 21.10.2023, то суд підставно вказав, що інспектор поліції зобов`язаний був врахувати внесення змін до законодавства щодо зміни габаритних обмежень на рух сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів. Однак, такі обставини при винесенні оскаржуваної постанови враховані не були.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відтак оскаржувана постанова є такою, що винесена з порушенням ст. 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а з урахуванням вимог ч. 3 ст. 286 КАС України справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року по справі № 607/21472/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
З. М. Матковська