Справа № 120/18287/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/18287/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

02 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Надольна М.С.,

представників позивача: Рудої Л.М., Сисак Л.В.,

представника відповідача: Бойка С.В.,

третьої особи: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка С.В. про накладення штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 72665757 від 22.11.2023 в сумі 5100 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від січня року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12377/22 видано довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та 01.01.2022, тому рішення суду виконано. Посилання відповідача на невиконання рішення суду у справі №560/12377/22 з мотивів того, що при обрахунку складових грошового забезпечення, зазначених в оновлених довідках, застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні, що однаковий як на 2021, так і на 2022 роки - є необґрунтованим, оскільки в рішенні суду не вказано конкретний розмір прожиткового мінімуму, який має бути застосовано для розрахунку.

Від відповідача та третьої особи до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник відповідача та третя особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги позивача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 560/12377/22 зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Вінницькій області ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) Бойка С.В. від 01.09.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71963274 щодо виконання виконавчого листа № 560/12377/22 від 11.08.2023, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022.

Пунктом 2 цієї постанови позивача повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.13).

Листом від 12.09.2023 Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції повідомило про те, що листом від 20.06.2023 до Головного управління ПФУ у Хмельницькій області направлено довідки від 20.06.2023 р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2021 (а.с.14-15)

27.09.2023 виконавцем надіслано вимогу, в якій вказано про те, що відповідачем не правильно розраховано розмір посадового окладу, оскільки при обрахунку за основу не взято прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 2021 та 2022. Згідно з вимогою визначено надати відомості про повне виконання судового рішення до 06.10.2023 (а.с.19-20).

22.11.2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойком С.В. винесено постанову про накладення штрафу № 72665757 в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин (а.с.33-37).

Не погоджуючись із постановою державного виконавця, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме невиконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, відповідно до 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 22.11.2023 за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 560/12377/22 Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 (а.с.17-18).

Водночас, при обчисленні посадового окладу і окладу за військовим званням позивачу враховано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, в розмірі 2 102 грн, тобто не застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, який визначено у законах про Державний бюджет на відповідний календарний рік станом на 01.01.2021 р. та 01.01.2022 р.

Оцінюючи доводи позивача щодо правомірності та обґрунтованості розрахунку посадового окладу і окладу за військовим званням позивачу із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до змісту резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/12377/22 зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 та на 01.01.2022 з урахуванням посадового окладу і окладу за військовим званням, розрахованого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

В резолютивній частині рішення суду зазначено, що розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням відповідачу необхідно провести шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Дослідивши матеріали адміністративної справи щодо обставин виконання вказаного вище рішення суду, колегія суддів встановила, що згідно з ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі №560/12377/22 Сергію Бойкові, державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12377/22 (а. с. 85, 86).

Таким чином, державним виконавцем вживалися заходи в межах виконавчого провадження щодо з`ясування змісту судового рішення з метою його правильного і повного виконання боржником, зокрема шляхом звернення із заявою про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, питання визначення розміру прожиткового мінімуму не підлягає встановленню та перевірці в межах виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 560/12377/22 ані державним виконавцем, ані судом в межах спірних правовідносин щодо виконання зазначеного рішення суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій.

Судом встановлено, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/12377/22 виконано боржником інакше, ніж визначено в його резолютивній частині.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги позивача про протиправність постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду у зв`язку з необхідністю встановлення та застосування під час його виконання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, в розмірі 2102 грн, колегія суддів вважає такими, що не знайшли підтвердження з огляду на встановлені у справі правовідносини, їх чинне нормативно-правове регулювання, а також матеріали адміністративної справи та виконавчого провадження.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв відповідно до вимог Закону №1404-VIIІ, тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.