Справа № 380/29535/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/29535/23 пров. № А/857/2098/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (суддя Крутько О.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 16.01.2024),

в адміністративній справі №380/29535/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

про скасування постанови,

встановив:

У грудні 2023 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив скасувати постанову від 22.11.2023 ВП №72136720 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн..

Відповідач позовних вимог не визнав, подавши в суд першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.12.2023 року залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 відмовлено у задоволенні позову повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним дослідженням обставин справи з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про неправомірність та безпідставність постанови відповідача від 22.11.2023 ВП №72136720 про накладення штрафу. Покликається на те, що рішення суду від 10.04.2023 у справі №380/4191/23 Головним управлінням ПФУ у Львівській області виконано. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. При тому вказує скаржник, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення і відсутність поважних причин. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення. У той же час державним виконавцем в порушення вимог закону не було враховано всіх обставин та не вжито всіх заходів щодо з`ясування виконання чи невиконання судового рішення, з`ясування поважності причин, що мають значення для прийняття такого рішення, як винесення постанови про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Львівській області. Однак, дані обставини залишено поза увагою судом першої інстанції в оскарженому рішенні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.01.2024 та постановити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №380/4191/23 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 76% до 70 % сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 76% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання цього рішення суду Львівський окружний адміністративний суд 22.05.2023 видав виконавчий лист №380/4191/23, який пред`явлено до примусового виконання (а.с. 48).

29.06.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Батюк М.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72136720 з примусового виконання виконавчого листа №380/4191/23, виданого 22.05.2023 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 76% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат. Вказану постанову скеровано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання (а.с. 50, 51).

06.07.2023 на адресу Відділу ПВР УЗПВР у Львівській області надійшла заява стягувача від 26.06.2023 про невиконання боржником рішення суду (а.с. 53).

18.07.2023 вимогою державного виконавця божнику встановлено термін 10 днів з моменту отримання для повідомлення про стан виконання рішення суду та надання документального підтвердження виконання згаданого судового рішення, а у випадку невиконання рішення суду, що набрало законної сили чи його частини, станом на день отримання вимоги, повідомити Відділ про причини невиконання та про вжиті заходи спрямовані на його повне виконання (а.с. 54).

21.07.2023 на адресу Відділу ПВР УЗПВР у Львівській області надійшла повторна заява від стягувача від 20.07.2023, якою повідомлено, що рішення суду боржником не виконано, оскільки перерахунок здійснено в розмірі 70% сум грошового забезпечення, замість встановлених рішенням суду 76% (а.с. 58).

У зв`язку з відсутністю на день звернення стягувача із повторною заявою у Відділі ПВР УЗПВР у Львівській області була відсутня інформація з приводу стану виконання рішення суду, 02.08.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скеровано повторну вимогу виконавця щодо надання інформації про стан виконання рішення суду (а.с. 62).

28.08.2023 за вхідним №10553 до Відділу ПВР УЗПВР у Львівській області надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на вимогу виконавця від 18.07.2023 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 380/4191/23, якою повідомлено про проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.01.2016 у розмірі 76% сум грошового забезпечення. З 01.08.2023 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 15594,40 грн. Доплата пенсії за рішенням суду за період з 01.01.2016 по 30.11.2019 становить 17926,74 грн. Крім того зазначено, що доплата пенсії з 01.12.2019 по 31.08.2022 в сумі 180428,00 грн проведена на виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі № 380/5291/22 (а.с. 65).

Також ГУ ПФУ у Львівській області повідомило відповідача, що виплата коштів нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Аналогічну за змістом відповідь від 15.11.2023 було надано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на вимогу державного виконавця від 17.10.2023 (а.с. 22, 71).

22.11.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про накладення штрафу від 22.11.2023 у ВП № 72136720, згідно якої за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн (а.с. 12, 76).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 22.11.2023, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Стаття 18 Закону №1404-VIII покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з частинами першою, шістнадцятою цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частинами четвертою, п`ятою статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно абзацу 1 ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як видно з постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 №72136720, державний виконавець вказав про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів.

Про прийняття вказаної постанови відповідач повідомив позивача листом від 29.06.2023 №19470.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Виходячи із зазначених вище норм Закону №1404-VІІІ, підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання без поважних причин боржником рішення, яким його зобов`язано особисто вчинити певні дії.

Спірна постанова відповідача від 22.11.2023 у виконавчому провадженні №72136720 про накладення на Головне управління ПФУ у Львівській області штрафу 5100 грн. прийнята у зв`язку з невиконанням боржником без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові відповідача на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Отже, лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження.

На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено, по-перше, факт невиконання боржником судового рішення і, по-друге, відсутність поважних причин невиконання. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення.

Поважними, в розумінні норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується, що станом на час винесення оскарженої постанови від 22.11.2023 ВП №72136720 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, як і на час судового розгляду справи ОСОБА_1 не виплачено Головним управлінням ПФУ у Львівській області призначену пенсію в розмірі 76% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням проведених виплат, а лише проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 30.11.2019 у розмірі 76% сум грошового забезпечення.

Оцінюючи причини невиконання судового рішення, поважність яких обґрунтовує позивач, суд враховує наступне.

Позивач зазначає, що рішення суду від 10.04.2023 у справі № 380/4191/23 виконано, проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 76% сум грошового забезпечення. З 01.08.2023 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 15594,40 грн. Доплата пенсії за рішенням суду за період з 01.01.2016 по 30.11.2019 становить 17926,74 грн..

Разом з тим, позивач не виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 380/4191/23 у повному обсязі, не провівши перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 76% суми грошового забезпечення з 01.12.2019.

Таким чином встановлено, що до 22.11.2023 (прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу) позивач як боржник у ВП №72136720 належних дій щодо виконання рішення суду чи повідомлення відповідача про причини його невиконання не вчинив.

До боржника було доведено про наявність рішення суду, боржник попереджався про необхідність виконати судове рішення, однак вимог виконавчого документа не виконано, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

За період з часу відкриття виконавчого провадження ВП №72136720 до прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу позивач не надав доказів щодо вжиття достатніх та ефективних заходів з метою виконання рішення суду у справі №380/4191/23 у відповідній частині і таких судом не встановлено.

При цьому, колегія суддів зазначає, що здійснюючи перевірку законності постанови державного виконавця від 22.11.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №72136720 важливими є у розглядуваних правовідносинах фактичні обставини щодо виконання чи невиконання судового рішення саме станом на час винесенні цієї постанови від 22.11.2023 року.

У той же час наведені позивачем причини невиконання рішення суду не є поважними.

Колегія суддів вважає безпідставним покликання позивача на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 380/4191/23 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 з врахуванням 76% сум грошового забезпечення, оскільки згідно вказаного рішення суду резолютивна частина не містить часового обмеження здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Підсумовуючи встановлене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що судове рішення станом на 22.11.2023 року не було виконано в повному обсязі боржником без поважних причин, а доказів протилежного суду не подано.

На підставі встановлених у справі обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 22.11.2023 у виконавчому провадженні №72136720 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн, яка прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому скасуванню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року в адміністративній справі №380/29535/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 03.04.2024 року

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду