Справа № 523/3661/24
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3661/24
Провадження №2-а/523/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Суворовського районного суду від 07.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та у відповідності до вимог ст. 169 КАС України надано позивачу десятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору, подання заяви про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944682 від 26.09.2022, з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, із наданням доказів на підтвердження таких причин.

22.03.2024 судом зареєстровано заяву про усунення недоліків адміністративного позову, до якої долучено завірену належним чином копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп., а також квитанції про доплату судового збору у розмірі 68 грн. 80 коп. Також, в зазначеній заяві позивач ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944682 від 26.09.2022. В обґрунтування даної заяви позивач зазначив тіж самі підстави для поновлення пропущеного строку, котрі були зазначені в адміністративному позові. З огляду на викладене просить заяву задовольнити.

Розглянувши вказану заяву про усунення недоліків позовної заяви та про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд приходить до наступного висновку.

Недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору позивачем усунуто.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна із сторін повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відтак хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, поряд з тим обов`язок доказування поважності причин пропущення процесуального строку покладається саме на сторону позивача.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження спірної постанови позивач зазначає, що звертався 21.02.2024 року до органу яким була винесена спірна постанови серії ЕАР № 5944682 від 26.09.2022 із заявою про надання можливості ознайомитись із матеріалами перевірки на основі яких була складено оскаржувана постанова, однак йому 28 лютого 2024 року була надана відповідь згідно котрої жодної конкретики не встановлено та ніяких доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення не надано, а тому позивач вважає, що строк було пропущено із поважних причин та просить його поновити.

Однак, вказані доводи позивача, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд звертає увагу, що при визначенні початку строку звернення суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність)

Так, як вбачається із матеріалів справи спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944682 була винесена 26.09.2022, при цьому у матеріалах справи відсутні відомості про те, коли позивач отримав спірну постанову та загалом спірна постанова відсутня.

Разом з тим з долучених до позову документів слідує, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944682 від 26.09.2022 була направлена на адресу Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) 05.12.2022 за вих. СЮ - 58 для виконання. 22.03.2023р. старшим державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) Бурлака В. Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд зауважує, що згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Законодавець визначив таку категорію справ як термінову та встановив в ст. 286 КАС України особливості її розгляду, в тому числі спеціальний строк для звернення до адміністративного суду, що складає десять днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане в сукупності дає підстави стверджувати про те, що зміст вказаних позивачем та встановлених при розгляді заяви обставин, хронології та послідовності дій позивача перед зверненням до суду свідчать про те, що цей строк був пропущений через відсутність зусиль позивача і належної старанності, особливо з огляду на його реальну обізнаність про складання постанови, оскільки постанова ЕАР № 5944682 від 26.09.2022 зафіксована не в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене та встановлені фактичні обставини в сукупності, а також виходячи із принципу пропорційності та юридичної визначеності, суддею не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не можуть бути визнані поважними.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», Європрейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку . Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного доходжу висновку що позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 9, 44, 47, 169, 294, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови серія ЕАР № 5944682 від 26.09.2022 - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя