Справа № 569/1229/24
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1229/24
УХВАЛА

04 квітня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Ковальова І.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 .

У своєму адміністративному позові позивач просить суд постанову від 07 січня 2024 року ЕНА №1202492 складену інспектором 2 роти взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенантом ОСОБА_2 від 07.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати; протокол АЗ №047991 від 07 січня 2024 року складений інспектором 2 роти взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенантом ОСОБА_2 від 07.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати; закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Дослідивши матеріали позовної заяви та надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права і обов`язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 04.03.2019 року по справі №199/7360/17 (2-а/199/252/17) (провадження № К/9901/33582/18) зазначив, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним і скасування, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 712/7385/17 зазначено, що оскільки дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову від 07 січня 2024 року ЕНА №1202492 складену інспектором 2 роти взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенантом ОСОБА_2 від 07.01.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та протокол про адміністративне затримання за частиною 2 статті 122 КУпАП АЗ №047991 від 07 січня 2024 року складений інспектором 2 роти взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенантом ОСОБА_2 від 07.01.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення фіксує факт вчинення адміністративного правопорушення, і є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення та підлягає оцінці органом, який розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З аналізу положень КУпАП вбачається, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним і скасування, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, скасування протоколу про адміністративне затримання за частиною 2 статті 122 КУпАП АЗ №047991 від 07 січня 2024 року, закриття провадження по справі в частині позовних вимог про скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 294 КАС України, ст.ст.251,256 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за адміністративним позовом по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі в частині позовних вимог про скасування протоколу про адміністративне затримання за частиною 2 статті 122 КУпАП АЗ №047991 від 07 січня 2024 року складений інспектором 2 роти взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенантом ОСОБА_2 від 07.01.2024 року відносно ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов