Справа № 160/32309/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32309/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року (суддя Букіна Л.Є.) у справі №160/32309/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо звільнення позивача з військової служби у зв`язку з наявністю батька з ІІ групою інвалідності;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо звільнення позивача з військової служби у зв`язку з наявністю батька з ІІ групою інвалідності.

Підставами позову визначено протиправність відмовив відповідача звільнити позивача з військової служби попри наявність на це законодавчо визначених підстав, а саме: наявністю батька з ІІ групою інвалідності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про протиправність дій відповідача у спірних відносинах. Такі висновки суд обгрунтував тим, що за наслідками розгляду рапорту позивача про звільнення відповідач правомірно повідомив позивача про ненадання документів, які можуть бути підставою для вирішення питання щодо звільнення військовослужбовця з військової служби, оскільки для вирішення порушеного позивачем в рапорті питання необхідно подання оригіналів документів, що підтверджують підставу звільнення.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно визначив предмет спору у цій справі. З цього приводу позивач зазначає те, що ним оскаржується відмова відповідача щодо звільнення позивача з військової служби, а не будь-які інші дії, вчинені відповідачем під час розгляду поданого рапорту. Позивач також наголошує, що у спірному випадку відповідачем жодним чином не було обгрунтовано підстав для відмови у звільненні позивача з військової служби, в той час як подані документи, за позицією позивача, в повній мірі підтверджували наявність правових підстав для його звільнення з військової служби.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходить військову службу у відповідача за мобілізацією.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з військової служби відповідно до абзацу 5 частини четвертої пункту 2г статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, до якого були долучені копії довідки до акту огляду МСЕК від 19.09.2023 року №665472 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3.

На вказаний рапорт, надано відповідь, оформлену листом № 9122 від 28.11.2023, згідно якої позивача, з посиланням на Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454, повідомлено про не подання ним повного переліку документів, які підтверджують підстави звільнення з військової служби, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття рішення про звільнення з військової служби.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обгрунтованості, суд апеляційної інстанції виходить із обсягу та змісту заявлених позивачем вимог у цій справі.

Позивач просив визнати протиправною відмову відповідача щодо звільнення позивача з військової служби у зв`язку з наявністю батька з ІІ групою інвалідності і, як наслідок, просив зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо звільнення позивача з військової служби.

Таким чином, визначальним у цій справі є встановлення того, чи відмовляв відповідач у звільненні позивача з військової служби та чи грунтується така відмова на вимогах законодавства, яким врегульовано правовідносини у сфері проходження військової служби.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): в тому числі, наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Отже, з огляду на наведені положення норм права можливо дійти висновку про те, що військовослужбовець, який бажає звільнитися, разом із рапортом зобов`язаний подати документи, які підтверджують підстави звільнення. При цьому, Інструкція №170 конкретизує те, що звільнення з військової служби здійснюється виключно за наявності оригіналів, що підтверджують підставу звільнення.

Саме з такого виходив і відповідач, надавши відповідь на рапорт позивача, оформлену листом № 9122 від 28.11.2023. Так, у вказаному листі відповідач зазначив та виділив вимоги законодавства, в частині необхідності надання оригіналів документів, що підтверджують підстави звільнення, для прийняття рішення про звільнення з військової служби. Оскільки оригіналів документів надано не було, що не заперечується і самим позивачем, то відповідач у своїй відповіді зазначив про відсутність підстав для прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби.

Отже, суд апеляційної інстанції не погоджується з аргументами позивача про те, що у спірному випадку відповідачем не було обгрунтовано (конкретизовано) документи, які необхідно подати та які не були подані позивачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що відповідачем не було відмовлено позивачу у звільненні з військової служби. Суть відповіді відповідача, яку позивач вважає відмовою у звільненні з військової служби, зводилась до того, що позивачем не було надано оригіналів документів, підтверджуючих підстави звільнення, як підстави для прийняття рішення про звільнення з військової служби.

Таким чином, за встановлених обставин справи не можливо стверджувати про те, що відповідачем у спірному випадку було відмовлено позивачу у звільненні з військової служби і, як наслідок, не можливо стверджувати про наявність підстав для захисту прав позивача саме у такий спосіб, як ним визначено в заявленому позові. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач не позбавлений можливості звернутися з рапортом до відповідача про звільнення з військової служби, долучивши до нього оригінали документів, що підтверджують підстави звільнення.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №160/32309/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.04.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк