Справа № 420/1587/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1587/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» (вул. Максименка Федора, 21-Б, м. Київ, 04075) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» (далі ДПОП «ОШБ «Лють»), у якому позивач просить суд:

визнати протиправними і скасувати накази ДПОП «ОШБ «Лють» від 06.12.2023 №70 про застосування дисциплінарного стягнення щодо притягнення командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» його - ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; від 18.12.2023 №875 о/с про внесення змін до наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 №675 о/с у частині призначення його - ОСОБА_1 , на посаду командира батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють»; від 29.12.2023 №893 о/с про звільнення старшого сержанта поліції його - ОСОБА_1 , зі служби в поліції;

поновити його - ОСОБА_1 , на посаді командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» з 29.12.2023;

стягнути з ДПОП «ОШБ «Лють» на його - ОСОБА_1 , користь середній заробіток за період вимушеного прогулу з 29.12.2023 по день ухвалення судового, рішення.

Позивач зазначив, що за період служби в МВС неодноразово заохочувався, у тому числі нагородами медаль МВС України « 10 років сумлінної служби» (наказ № 1128 о/с від 10.12.2012), медаль МВС України « 15 років сумлінної служби» (наказ №2769 від 26.12.2014), відзнаку Президента України «За участь в АТО» (Указ Президента України №53116 від 17.02.2016), медаль « 20 років сумлінної служби» (наказ №710 о/с від 03.07.2020).

З 29.07.2020 він обіймав посаду поліцейського взводу №3 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП.

21.02.2023 його переведено для подальшого проходження служби до ДПОП «ОШБ «Лють» на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі»), на якій позивача представлено до нагороди Почесним нагрудним знаком головнокомандувача ЗСУ «Хрест хоробрих» (наказ №1761 від 07.08.2023).

11.08.2023 згідно наказу ДПОП «ОШБ «Лють» №675 о/с від 11.08.2023 його призначено на посаду командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють». 18.12.2023 Указом Президента України №821/2023 його відзначено державною нагородою - медаллю «Захиснику вітчизни»

У той же час наказом ДПОП «ОШБ «Лють» №535 від 12.10.2023, на підставі доповідної записки т.в.о. начальника управління командира полку управління полковника поліції Абраменка Д.А. від 03.10.2023 щодо можливого порушення службової дисципліни ним - командиром батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виявилось у наданні до відділу кадрового забезпечення документів про вищу освіту, які згідно інформації Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського не видавалися, призначено службове розслідування. Наказом №788 від 20.10.2023 його відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

09.11.2023 т.в.о. начальника ДПОП «ОШБ «Лють» полковником поліції Романом Поліщук затверджено Висновок службового розслідування, згідно якого комісія дійшла висновку про порушення ним - ОСОБА_1 п. 1,2,5,6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст.18 ЗУ «Про національну поліцію» та присягу працівника поліції, скоївши дисциплінарний проступок, котрий виразився у наданні до відділу кадрового забезпечення підроблених документів про вищу освіту та пропонувала застосувати до поліцейського дисциплінарне стягнення у виді звільнення від служби в поліції. На підставі висновку прийняті оскаржувані накази.

Позивач вказує, що з наказами його ознайомлено 12.12.2023 та 19.12.2023 року. Із вірогідно винесеним наказом про позбавлення спеціального звання він ознайомлений не був. Також його не ознайомлено із Висновком службового розслідування, не зважаючи на неодноразові усні звернення та поданий рапорт.

Позивач накази ДПОП «ОШБ «Лють» від 06.12.2023 №70, від 18.12.2023 №875 о/с, від 29.12.2023 №893 о/с вважає протиправними та такими що підлягають скасуванню.

Позивач навивши положення ст.ст. 12,13,14 Дисциплінарного статуту щодо поняття дисциплінарного проступку, дисциплінарного стягнення, його видів, службового розслідування, зазначив, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

При цьому, п.6 та п.10 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції: - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; - у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Позивач вказує, що зі змісту висновку вбачається, що відповідачем не з`ясовано обставини, які б свідчили про наявність події дисциплінарного проступку (чи іншого правопорушення). Зокрема, дисциплінарною комісією не встановлено дату та спосіб подання ним - ОСОБА_1 підроблених документів.

За змістом висновку вказується, що ОСОБА_1 начебто пред`явив відповідний диплом начальнику відділу кадрового забезпечення ОСОБА_2 «в середині червня 2023 року» та надав відповідні копії, котрі в подальшому «на початку липня» ОСОБА_2 були передані старшому інспектору з особливих доручень відділу кадрового забезпечення ОСОБА_3 , яка в свою чергу засвідчила ці копії та приєднала їх до особової справи.

В аналогічний спосіб від ОСОБА_2 «в середині серпня» документи отримано старшим інспектором з особливих доручень відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4 , та які стали підставою для подання на присвоєння позивачу звання лейтенанта поліції.

Позивач зазначає, що обидва інспектори «віднайшли» документи про його - ОСОБА_1 освіту не в особовій справі останнього, в якій серед іншого містились відомості лише про повну загальну середню освіту протягом майже 20 років служби в поліції, а були отримані від свого безпосереднього начальника ОСОБА_2 . При цьому, надання документів про освіту ОСОБА_1 . ОСОБА_2 обґрунтовується виключно поясненнями останнього, та не підтверджується будь якими об`єктивними доказами. Позивач вважає недоведеною і непідтвердженою об`єктивними доказами подію надання ним - ОСОБА_1 підроблених документів про освіту.

Крім того, відповідно до ст.19 ЗУ «Про національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Тобто, відповідальність поліцейського за протиправні діяння градуюється, виходячи із змісту такого діяння та відповідної кваліфікації. В цей же час, згідно висновку службовим розслідуванням виявлено протиправне діяння подання підробленого документа про освіту, котре кваліфікується як кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа. Вчинення кримінально караного діяння саме собою може вважатись дисциплінарним проступком, несумісним із службою в поліції, та таким за яке можливе застосування також і дисциплінарної відповідальності, проте згідно ч.3 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Позивач вважає, що виключно за наслідком набуття законної сили вироку суду про притягнення до кримінальної відповідальності за використання завідомо підробленого документа, позивач міг бути одночасно притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Разом з цим, не тільки відсутній вирок суду щодо притягнення до відповідальності позивача за інкриміноване діяння, ОСОБА_1 також невідомо про існування будь-яких кримінальних проваджень відносно нього.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також позивач вказує, що до нього застосований найсуворіший вид дисциплінарного стягнення незважаючи на його бездоганну службу та державні нагороди.

Щодо протиправності наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 18.12.2023 №875 о/с про внесення змін до наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 №675 о/с у частині призначення його на посаду командира батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» позивач зазначив, що вважає вказаний наказ за своєю правовою природою є трудовим договором, акцептом рапорта (заяви) про прийняття на відповідну посаду, які разом (рапорт+наказ) являють собою укладений трудовий договір. Одностороння відмова від договору, в тому числі розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця допускається виключно у випадках та формі, передбачених законом. Відповідачем за змістом Наказу від 18.12.2023 №875 о/с не вказано на підстави його винесення, так само як і не обґрунтовано відповідно до якої норми закону відбулось скасування наказу про призначення на посаду в умовах того, що він був допущений і виконував зобов`язання командира батальйону, в тому числі під час виконання бойових завдань на лінії зіткнення.

Фактично ж, за результатами службового розслідування було застосовано одразу два види стягнення, визначених ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту - 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції, в той час як відповідно до ч. 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту, за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. Таким чином, наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 18.12.2023 №875 о/с винесений безпідставно.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги, поновити на посаді командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ» «Лють», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання рішення.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувані докази у відповідача.

Відповідач надав до суду відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, навів у відзиві на позов положення Закону України «Про національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Положення про ДПОП «ОШБ «Лють» та зазначив, що наказом НПУ від 16.02.2023 №213 о/с (по особовому складу) ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ» «Лють».

Пізніше, наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 №675 о/с (по особовому складу), старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ» «Лють», у порядку просування по службі.

Посада командира батальйону є керівною посадою високого рівня зі значним обсягом відповідальності, на яку призначається поліцейський, який вільно володіє українською мовою, має вищу освіту та стаж служби в поліції (органах внутрішніх справ) не менше ніж два роки.

Наказом ДПОП «ОШБ» «Лють» від 12.10.2023 №535, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни командиром батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_1 , який надав до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» документи про вищу освіту, які, за інформацією Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, не видавалися.

Представник відповідача навів у відзиві пояснення посадових осіб, які відбирались під час проведення службового розслідування та зазначив, що дисциплінарною комісією було ретельно проаналізовано пояснення усіх причетних осіб в даному службовому розслідуванні, що спростовує твердження ОСОБА_1 про упередженість щодо оцінки його дій.

Також у відзиві вказано, що відповідно до службової характеристики за час служби, останній зарекомендував себе посередньо. Біографічна довідка ОСОБА_1 вказує на тривалий час служби в ЗСУ, органах внутрішніх справ та НПУ. В той же час, факт тривалого перебування на службі останнього не закрепів в його принципах правил дотримання службової дисципліни та норм чинного законодавства України.

Аналізуючи зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали у їх сукупності, встановлено, що ОСОБА_1 перед призначенням на посаду командира батальйону №1 УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» документи про вищу освіту, а саме диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 від З0 червня 1999 року за спеціальністю «Фізичне виховання», виданий Вінницьким державним педагогічним університетом ім. М. Коцюбинського. Надалі 29.08.2023 до УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшов лист від Вінницького державного педагогічного університету ім. М.Коцюбинського про те, що ОСОБА_1 диплом із зазначеною серією не видавався.

Пізніше ОСОБА_1 надав до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» інший аналогічний за змістом диплом спеціаліста серії НОМЕР_3 від 30 червня 1999 року за спеціальністю «Фізичне виховання», виданий тим самим закладом вищої освіти, та архівну довідку до нього.

ОСОБА_1 як поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити Українському народові, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Тоді як викладені обставини свідчать, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1, 2, 5, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, пунктів 1, 6 ч.1 ст.18 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присягу працівника поліції, скоївши дисциплінарний проступок.

Дисциплінарною комісією враховано, що порушення чинного законодавства України і службової дисципліни ОСОБА_1 допущено під час дії на території України, правового режиму воєнного стану. ОСОБА_1 не маючи підтвердженої вищої освіти керував підлеглими поліцейськими, які проходять службу у бойовому підрозділі та приймають безпосередню участь у бойових діях, що могло би привести до значних негативних наслідків. Представник вказує, що вказана обставина не визначена Дисциплінарним статутом НПУ як обтяжуюча, однак на переконання дисциплінарної комісії фактично обтяжує відповідальність ОСОБА_1 .

Представник стверджує, що є правомірним накладене стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції позивача, покарання є пропорційним вчиненню дисциплінарного проступку, зважаючи на ступінь та характер вини, тяжкості дисциплінарного проступку, характеристики поліцейського.

Представником позивача до суду надана відповідь на відзив, в якій представник позивача звернув увагу на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, зокрема з тих підстав, що ним до ДПОП «ОШБ «Лють» не подавались документи про наявність у нього вищої освіти, відтак відсутня подія дисциплінарного проступку.

Представник вказує, що позивача ОСОБА_1 фактично звинувачено у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Вчинення кримінального правопорушення само собою могло б бути підставою для застосування дисциплінарної відповідальності, проте виключно за наслідком встановлення його винуватості згідно з вироком суду та притягнення позивача до кримінальної відповідальності. Проте відсутні будь-які рішення суду за якими позивача визнано винним у скоєнні яких-небудь злочинів, отже притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставним (передчасним).

Представник зауважує, що відповідач у відзиві заперечуючи проти позову вказує, що службовим розслідуванням встановлено, що перед призначенням на посаду командира батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» надав до відділу кадрового забезпечення документи про вищу освіту, а пізніше надав до відділу кадрового забезпечення інший аналогічний за змістом диплом спеціаліста.

Проте згідно з поясненнями начальника кадрового забезпечення ОСОБА_2 від 18.10.2023 року, в середині червня місяця 2023 року ОСОБА_1 показав йому оригінал та надав копії диплому. Старший інспектор з особливих доручень відділу кадрового забезпечення ОСОБА_4 пояснив, що під час підготовки матеріалів до подання про присвоєння ОСОБА_1 первинного спеціального звання лейтенанта поліції з 12.08.2023 по 16.08.2023 копію диплома йому надав ОСОБА_2 . Також ОСОБА_3 копія диплома отримана від ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копії диплому засвідчувались у відсутності у них оригіналу диплома.

Єдиним доказом факту подання ОСОБА_1 документів про освіту є пояснення начальника кадрового забезпечення ОСОБА_2 , котрі не дають можливості встановити точний час та спосіб стверджуваного вчинення ОСОБА_1 інкримінованих дій. Також, комісією не вивчались і не встановлювались причини недолучення матеріалів про освіту до особової справи ОСОБА_1 , підстави їх отримання не з особової справи, а від безпосереднього керівника ОСОБА_2 іншими службовцями при підготовці відповідних подань.

Крім того, матеріали службового розслідування містять пояснення ОСОБА_3 від 27.10.2023 року, ОСОБА_4 від 27.10.2023, ОСОБА_5 від 27.10.2023 відібрані ОСОБА_6 у м. Одеса, а також пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 18.10.2023 року, відібрані, начебто, ОСОБА_6 , і, начебто, в м. Києві. "Начебто", тому що 18.10.2023 року ОСОБА_1 , виконуючи бойове завдання, перебував у м. Краматорськ та не міг знаходитись в м. Києві.

Не на всіх документах, у тому числі щодо посадової інструкції позивача, наявні дати ознайомлення, їх підпису.

Щодо інших процесуальних порушень при проведенні службового розслідування, представник позивача зазначив, що у порушення п.4 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у НПК відсутні пояснення безпосереднього начальника (керівника) ОСОБА_1 .

Пояснення не містять відомостей, що поліцейському відносно якого здійснювалось службове розслідування роз`яснено право користування правничою допомогою.

Позивач не ознайомлювали з наказом про призначення службового розслідування, з матеріалами службового розслідування, незважаючи на подані рапорти.

У висновку вказано, що позивач посередньо характеризується, що не відповідає поданню на призначення його на посаду - позитивна характеристика, зазначення про сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків. ОСОБА_1 має чималий бойовий досвід, який, окрім іншого, першим заходив в деокупований Херсон 11.11.2022 та піднімав Український прапор. Практично 20 років бездоганно та сумлінно служив Вітчизні, за що отримував нагородження.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких ще раз виклав обставини проведення службового розслідування, стверджуючи що позивач звільнений зі служби правомірно.

Представник відповідача звернув увагу суду, що у відповіді на відзив представник позивача зазначає про неподання до ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_1 документів про наявність у нього вищої освіти, відтак начебто відсутня подія дисциплінарного проступку. В той же час сам ОСОБА_1 у поясненнях зазначає, що він ( ОСОБА_1 ) навчався у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського, який закінчив у 1999 році та отримав диплом спеціаліста. Диплом серії МБ НХ №003599 від 30 червня 1999 року ОСОБА_1 на початку червня 2023 року надав начальнику відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_2 . Згодом ОСОБА_1 надав архівну довідку Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинською №1268/59/13-2023 від 11.08.2023 до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють». Таким чином, сам ОСОБА_1 підтверджує, що вчиняв певні дії для підтвердження факту отримання вищої освіти та надавав відповідні документи до відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», чим вводив в оману керівництво УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», а тому повністю спростовуються твердження представника позивача про ненадання документів про наявність вищої освіти з боку ОСОБА_1 .

Також представник вказує, що дійсно відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В свою чергу, ДПОП «ОШБ «Лють» не звинувачує ОСОБА_1 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена Кримінальним кодексом України, а лише надає оцінку діям ОСОБА_1 у межах службового розслідування та вчинення ним дисциплінарного проступку несумісного з високим званням поліцейського.

ОСОБА_1 надано можливість скористатися правом на належний захист, ознайомитися з матеріалами службового розслідування та надати письмові пояснення. Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 докази правомірності своїх дій не надав.

Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже, твердження представника позивача про те, що поліцейському ОСОБА_1 не було роз`яснено його права відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є безпідставними.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з питань проходження публічної служби, а саме проходження служби позивачем в Національній поліції України, в Департаменті поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII) (у редакції від 15.04.2023 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в ОВС з 10.12.1999 до 20.11.2004 року, з 02.07.2010 до 06.11.2015, у НПУ з 07.11.2015 року.

Відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» прийняв присягу на вірність Українському народові 07.11.2015 року.

Згідно з послужним списком за період проходження служби позивач має нагороди, зокрема: медаль МВС України « 10 років сумлінної служби» (наказ №1128 о/с від 10.12.2012), медаль МВС України « 15 років сумлінної служби» (наказ №2769 від 26.12.2014), відзнаку Президента України «За участь в АТО» (Указ Президента України №53116 від 17.02.2016), медаль « 20 років сумлінної служби» (наказ №710 о/с від 03.07.2020).

З 29.07.2020 позивач обіймав посаду поліцейського взводу №3 (швидкого реагування) роти поліції особливого призначення ГУНП в Херсонський області.

Відповідно до постанови КМУ від 13.01.2023 року №30 «Про утворення територіального органу Національної поліції» вирішено утворити як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють.

Згідно з витягом з ЄДРЮО, ФОП та ГФ Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють (ДПОП «ОШБ «Лють») зареєстрований 17.01.2024 року.

Наказом Національної поліції України від 16.02.2023 №213 о/с (по особовому складу), ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють». За службу на вказаній посаді позивача представлено до нагороди Почесним нагрудним знаком головнокомандувача ЗСУ «Хрест хоробрих» (наказ №1761 від 07.08.2023).

11.08.2023 на підставі рапорту ОСОБА_1 від 03.07.2023 року наказом ДПОП «ОШБ «Лють» №675 о/с його у порядку просування по службі призначено на посаду командира батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють».

Наказом НПУ від 31.08.2023 року №1390 о/с ОСОБА_1 командиру батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» присвоєно звання «лейтенант поліції».

Наказом ДПОП «ОШБ «Лють» №535 від 12.10.2023, на підставі доповідної записки т.в.о. начальника управління командира полку управління полковника поліції ОСОБА_5 від 03.10.2023 щодо можливого порушення службової дисципліни командиром батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виявилось у наданні до відділу кадрового забезпечення документів про вищу освіту, які згідно інформації Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського не видавалися, було призначено службове розслідування у формі письмового провадження, строк проведення якого продовжений Наказом №603 від 26.10.2023 року на 15 календарних днів.

Наказом №788 від 20.10.2023 командира батальйону №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

09.11.2023 т.в.о. начальника ДПОП «ОШБ «Лють» полковником поліції Романом Поліщук затверджено Висновок службового розслідування, згідно якого комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 п. 1,2,5,6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» та Присягу працівника поліції, скоївши дисциплінарний проступок, котрий виразився у наданні до відділу кадрового забезпечення підроблених документів про вищу освіту та пропонувала застосувати до поліцейського дисциплінарне стягнення у виді звільнення від служби в поліції.

Під час проведення службового розслідування відібрані пояснення у працівників кадрової служби ДПОП «ОШБ «Лють» - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 пояснила, що на початку липня 2023 року отримала рапорт ОСОБА_1 на призначення його на посаду командира батальйону №1, якій завізований начальником управління - командиром полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_7 , вона готувала документи про призначення на посаду. Копію диплому від 30.06.1999 року МБ НХ 002168, яку вона завірила, отримала від начальника відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_2 . У подальшому ОСОБА_2 їй надав вказівку направити запит у Вінницький державний педагогічний університет щодо отримання інформації про навчання у закладі ОСОБА_1 . Відповідь на запит вона віддала ОСОБА_2

ОСОБА_4 пояснив, що отримавши 12.08.2023 року витяг з наказу від 11.08.2023 року про призначення ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1, готував матеріали на присвоєння йому первинного спеціального звання лейтенанта поліції. Зокрема, копію диплома від 30.06.1999 року МБ НХ 002168 йому надав начальник відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_2 .

У поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що з 10.02.2023 року він проходить службу на посаді начальника відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють». У квітні-травні 2023 року керівництвом УПОП №2 визначено кандидатуру ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1. При призначенні на вказану посаду необхідна наявність вищої освіти. В середині червня 2023 року ОСОБА_1 показав йому оригінал та надав копії диплому Вінницького державного педагогічного університету з додатком до нього. 12.07.2023 року ОСОБА_1 виїхав у відрядження. 11.08.2023 року наказом №675о/с його призначено на посаду командира батальйону №1.

Ділі в поясненнях ОСОБА_2 вказано, що від управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «Лють» він отримав вказівку зробити запит до Вінницього державного педагогічного університету щодо підтвердження дійсності диплому. В середині вересня 2023 року отримана відповідь про відсутність архівної справи на ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 надав пояснення, що перебуває на посаді заступника начальника управління начальника відділу тактико-спеціальної підготовки УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» та з 12.07.2023 року у зв`язку з відрядженням начальника управління командира полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_8 до Донецької та Луганської області до особового розпорядження, на нього покладено тимчасове виконання обов`язків начальника управління командира полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють». 11.08.2023 року призначено ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1. В цій же день начальнику відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» надано вказівку надіслати запит до Вінницього державного педагогічного університету з метою отримання інформації про навчання в університеті ОСОБА_1 .

У поясненнях ОСОБА_5 зазначено, що він 17.08.2023 року підписав подання на присвоєння звання ОСОБА_1 , а на початку вересня 2023 року зі слів ОСОБА_2 йому стало відомо про відповідь університету, що диплом не видавався. Він дав команду підняти матеріали та підготувати доповідну записку на ДПОП «ОШБ «Лють».

Судом встановлено, що в матеріалах службового розслідування наявні копії запитів в університет та відповідей, на які посилались посадові особи кадрового забезпечення.

Також в матеріалах службового розслідування наявні пояснення ОСОБА_1 від 18.10.2023 року, згідно з якими з лютого 2023 року він перевівся на службу УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють». Начальник управління командир полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_8 зважаючи на його бездоганну службу та військовий досвіт запропоновано посаду командира батальйону №1, наданий час для прийняття рішення. На початку липня 2023 року йому зателефонував ОСОБА_2 щодо прийнятого ним рішення та він його повідомив про згоду на призначення посади. ОСОБА_2 йому пояснив, що необхідно надати документ про вищу освіту. За його проханням теща, у якій зберігався диплом, привезла його в Одесу та на початку червня місяця 2023 року він надав вказаний диплом (серія МБ НОМЕР_4 від 30.06.1999 року) ОСОБА_2 , якій його сфотографував на свій мобільний. У подальшому ОСОБА_2 попросив також отримати в університеті архівну довідку. Він подзвонив дружині та попросив отримати вказану довідку. Отриману довідку вона передала йому, а він надав до відділу кадрового забезпечення.

У поясненнях ОСОБА_1 стверджував, що обучався заочно та має лише диплом серія МБ НОМЕР_4 від 30.06.1999 року, якій показував ОСОБА_2 .

У висновку службового розслідування вказано, що комісія аналізуючи зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали встановила, що ОСОБА_1 надав до відділу кадрового забезпечення диплом від 30.06.1999 року МБ НХ 002168, а також надав інший аналогічний диплом від 30.06.1999 року МБ НХ №003599. На підставі диплому від 30.06.1999 року МБ НХ 002168 Волоткевича призначено на посаду командира батальйону №1 та присвоєно звання лейтенанта поліції.

Комісія зазначила у висновку, що ОСОБА_1 як поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити Українському народові, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Тоді як викладені обставини свідчать, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1,2,5,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присягу працівника поліції, скоївши дисциплінарний поступок.

Зазначені дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані такими, що сприяють посиленню авторитету і довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватися.

Комісія вважала необхідним за порушення ОСОБА_1 п. 1,2,5,6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» та Присягу працівника поліції, що виразилося у наданні до відділу кадрового забезпечення підроблених документів про наявність вищої освіти застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення від служби в поліції.

06.12.2023 ДПОП «ОШБ «Лють» видано наказ №70 «Про застосування дисциплінарного стягнення» пунктом 1 якого наказано за порушення п. 1,2,5,6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» та Присягу працівника поліції, що виразилось у наданні до відділу кадрового забезпечення управління поліції особливого призначення (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» підроблених документів про вищу освіту застосувати до командира батальйону №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 4 наказано Управлінню кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «Лють»: 1) скасувати наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 року №675о/с у частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють»; 2) підготувати матеріали щодо скасування пункту наказу НПУ від 31.08.2023 року №1390 о/с про присвоєння ОСОБА_1 первинного звання «лейтенант поліції».

Позивач ознайомлений з наказом 12.12.2023 року та письмово зазначив, що з наказом не згодний та буде його оскаржувати.

18.12.2023 ДПОП «ОШБ «Лють» видає наказ №875 о/с про внесення змін до наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 №675 о/с у частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють». З вказаним наказом позивача ознайомлено 19.12.2023 року.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На підставі наказу ДПОП «ОШБ «Лють» №70 від 06.12.2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» виданий наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 29.12.2023 №893 о/с «По особовому складу», яким відповідно до п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в поліції старший сержант поліції ОСОБА_1 з посади поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») із 29.12.2023 року. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні налічує 19 років 11 міс 01 день.

Судом також встановлено, що Указом Президента України №821/2023 від 18.12.2023 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 за особисту мужність і самовідданість, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, нагороджено медаллю «Захиснику Вітчизни».

Позивач, не погодившись із звільненням, вважаючи оскаржувані накази протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII).

Дисциплінарний статут затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту (в редакції від 31.03.2023 чинній на час виникнення спірних правовідносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст.1 Статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (п.1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (п.2); вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника (п.5); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (п.6).

Саме про порушення вказаних пунктів 1,2,5,6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зазначено в висновку службового розслідування та наказі про звільнення позивача.

Також вказано про порушення ним пунктів 1,6 ч. 1 ст.18 ЗУ «Про національну поліцію». Частиною 1 ст.18 Закону встановлені обов`язки поліцейського. Поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1); інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (п.6). В наказі про звільнення позивача вказано и про порушення ним Присяги.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1-2 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У зв`язку із збройною агресією РФ проти України згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території Україні введено воєнний стан.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року (далі Закон №2123-IX), який набрав чинності 01.05.2022 року, доповнено Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Частиною 1 статті 26 розділу V Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Згідно ч.5 ст.26 розділу V Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: обставини справи (обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку); пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та інші.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №824/126/17-а сформував правовий висновок, згідно якого підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Тобто, самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування щодо поліцейського дисциплінарного стягнення.

Таким чином, наявність дисциплінарного проступку, тобто визначених дій або бездіяльності, невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни, повинна бути доведена саме матеріалами службового розслідування.

Дослідивши матеріали службового розслідування, судом встановлено, що матеріали не містять доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а у висновку за результатом проведеного розслідування відповідач посилається саме на загальні норми порушення позивачем службової дисципліни, вчинення дій, що підривають авторитет поліції, а такими діями комісія за змістом висновку службового розслідування вважає у наданні до відділу кадрового забезпечення підроблених документів про наявність вищої освіти.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на не доведення матеріалами службового розслідування вини позивача у скоєнні дисциплінарного проступку а також вважає, що оскільки відповідно до ст.19 ЗУ «Про національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а згідно з висновком службового розслідування в діях позивача виявлено протиправне діяння подання підробленого документа про освіту, котре кваліфікується як кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, то притягнення до дисциплінарної відповідальності можливо виключно за наслідком набуття законної сили вироку суду про притягнення до кримінальної відповідальності за використання завідомо підробленого документа.

Доводи представника позивача про необхідність доведення вини позивача саме наявністю вироку у кримінальному провадженні не ґрунтуються на положеннях законодавства та сталої судової практики.

Зокрема, в постанові Верховного Суду від 16.11.2023 року у справі №600/1876/22-а (пункти 53-55) зазначено, що колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи касаційної скарги та враховує при вирішенні цієї справи судову практику Верховного Суду, стосовно притягнення поліцейських до відповідальності на підставі висновків службового розслідування, та висновки викладені, зокрема, у постановах від 21.09.2018 у справі N 824/227/17-а, від 21.04.2021 у справі N 824/523/19-а, від 14.04.2021 у справі N 320/3085/20 та інших. Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та Порушення Присяги поліцейського. Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Таким чином, за практикою Верховного Суду при притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності саме матеріалами службового розслідування повинно бути встановлений дисциплінарний проступок та вина поліцейського в його скоєнні.

Особливо повинно бути доведено порушення Присяги поліцейського під яким слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції й унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Тому, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять и доведено належними доказами.

Суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача щодо не доведення матеріалами службового розслідування вини позивача у скоєнні дисциплінарного проступку та наявності самого дисциплінарного проступку.

Оскільки саме матеріалами службового розслідування повинно бути встановлений дисциплінарний проступок та вина поліцейського в його скоєнні, до порядку службового розслідування, його висновку визначені вимоги, встановлені Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893 (далі Порядок №893).

Відповідно до п.1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п.4 службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п.2 розділу VI («Оформлення матеріалів службового розслідування») підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до п.4 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п.5 розділу VI у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.

Дослідивши матеріали службового розслідування та висновок службового розслідування суд дійшов висновку про недоведеність дисциплінарною комісією скоєння позивачем дисциплінарного проступку щодо порушення ним п.1,2,5,6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» та Присягу працівника поліції, що виразилось у наданні до відділу кадрового забезпечення управління поліції особливого призначення (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють» підроблених документів про вищу освіту.

У висновку службового розслідування відсутні відомості про час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим.

ОСОБА_1 під час службового розслідування надав пояснення, що він заочно закінчив Вінницький державний педагогічний університет ім. М. Коцюбинського та має єдиний диплом серія МБ НОМЕР_4 від 30.06.1999 року, якій він надав вказаний ОСОБА_2 , а останній його сфотографував на свій мобільний.

Між тим, у висновку вказано, що ОСОБА_1 надав до відділу кадрового забезпечення інший диплом від 30.06.1999 року МБ НХ 002168.

Проте згідно з поясненнями працівників кадрової служби ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 копію вказаного диплому МБ НХ 002168 їм надав ОСОБА_2 .

У поясненнях самого ОСОБА_2 наданих під час службового розслідування відсутні відомості, якій диплом (серія номер) він сфотографував при наданні ОСОБА_1 йому диплому.

Таким чином, походження диплому від 30.06.1999 року МБ НХ 002168 взагалі не встановлено матеріалами службового розслідування, а саме він використаний у матеріалах щодо кадрових призначень.

Щодо висновку дисциплінарної комісії про надання ОСОБА_1 підроблених документів про вищу освіту, то вказаний висновок є лише припущенням, оскільки ґрунтується лише на листах Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, що дипломи та архівна довідка не видавались, а особова справа в архіві відсутня.

Підробленим є документ, якій містить недостовірні відомості, підписи, печатки. Проте вказані обставини не досліджувались під час службового розслідування. Жодним доказом не доведено, що диплом МБ НОМЕР_4 від 30.06.1999 року є підробленим.

Крім того, використання підробленого документа є винною дією, тобто повинно бути доведено не лише наявність саме підробленого документа, але і обізнаність особою використання саме такого документу.

Проте пояснення ОСОБА_1 , що він заочно навчався та отримав диплом МБ НОМЕР_4 від 30.06.1999 року, якій и надав ОСОБА_2 , не спростовані матеріалами службового розслідування.

Будь-яких інших порушень дисципліни ОСОБА_1 не зазначено в матеріалах службового розслідування та оскаржуваних наказах, а тому зазначення про порушення позивачем. п.1,2,5,6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,6 частини 1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції є недоведеним матеріалами службового розслідування.

Завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. З огляду на спірні правовідносини прийняття оскаржуваних наказів на підставі висновку службового розслідування, яким повинно бути доведено наявність дисциплінарного проступку та вину особи у його скоєнні.

Проте дослідивши матеріали службового розслідування суд дійшов висновку про невідповідність меті, з якою проводиться службове розслідування - своєчасне, повне та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Взагалі безпідставним є твердження представника відповідача у відзиві на позов, що відповідно до службової характеристики за час служби, останній зарекомендував себе посередньо. Біографічна довідка ОСОБА_1 вказує на тривалий час служби в ЗСУ, органах внутрішніх справ та НПУ. В той же час, факт тривалого перебування на службі останнього не закрепів в його принципах правил дотримання службової дисципліни та норм чинного законодавства України.

Дослідження матеріалів справи щодо особистості позивача свідчить не тільки про безпідставність вищевказаних тверджень відповідача, а і про недобросовісність відповідача в цієї частині, а саме щодо характеристики позивача.

У висновку службового розслідування зазначено лише, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, діючих дисциплінарних стягнень не має. Тобто є лише одне твердження дисциплінарної комісії про позивну характеристику позивача.

Після висновку в наданих до суду матеріалах останнім документом є характеристика на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , яка підписана начальником управління - командиром полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_8 без дати складання вказаної характеристики (що є суттєвим для її оцінки), в якій зазначено, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з посереднього боку, мав посередні організаторські здібності, неохоче приймав рішення у складних ситуаціях, не проявляв при цьому принциповість та наполегливість. Доручену ділянку роботи забезпечує не у повному обсязі, потребує контролю керівництва за якістю виконання вказівок. У спілкуванні з колегами по службі проявляє ввічливість, тактовність.

Згідно з матеріалами службового розслідування саме начальник управління - командир полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_8 , якій підписав вищезазначену характеристику, запропонував позивачу посаду командира батальйону №1 та завізував рапорт позивача про призначення його на посаду командира батальйону №1, що стало підставою для підготовки документів на відповідне подання. Згідно з поясненнями заступника начальника управління ОСОБА_5 з 12.07.2023 року у зв`язку з відрядженням начальника управління командира полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_8 до Донецької та Луганської області до особового розпорядження, на нього покладено тимчасове виконання обов`язків начальника управління, а 11.08.2023 року призначено ОСОБА_1 на посаду командира батальйону №1.

Подання про призначення на посаду командира батальйону №1 підписано 10.07.2023 року. У поданні зазначено, що за час проходження служби ОСОБА_1 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, як ініціативний, професійно грамотний фахівець. Добре знає та правильно застосовує в повсякденної роботі вимоги нормативних документів, які регламентують службову діяльність. Постійно працює над підвищенням професійного та загальноосвітнього рівня. Розпочату справу завжди доводить до логічного завершення, не зупиняється перед труднощами. В екстремальних ситуаціях добре володіє собою, може реально оцінювати обстановку і приймати виважені рішення та брати на себе відповідальність. В роботі має виділити головне та спрямувати зусилля на його виконання. Володіє організаторськими та аналітичними здібностями. В спілкуванні комунікабельний, ввічливий. Цілеспрямовано здійснює організаційно-практичні заходи, спрямовані на удосконалення стилю методів роботи, навчання та виховання, а також зміцнення дисципліни і законності. Постійно стежить за передовим досвідом у сфері правоохоронної діяльності, прагне його впроваджувати на своїй ділянці роботи. Здатний аналізувати отриману інформацію, логічно мислити. Ініціативний, пропонує варіанти вирішення поставлених завдань. За характером спокійний, врівноважений, завжди готовий прийти на допомогу. В інтересах служби не рахується з особистим часом.

Аналогічна характеристика зазначена у поданні від 17.08.2023 року на присвоєння спеціального звання поліції.

Суд вважає, що вказані у поданні відомості щодо характеристики позивача є об`єктивними, враховуючи його послужний список, зокрема щодо нагород у тому числі під час воєнного стану. Так, під час проведення службового розслідування позивач продовжував виконувати службові та бойові завдання, а Указом Президента України №821/2023 від 18.12.2023 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 за особисту мужність і самовідданість, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, нагороджено медаллю «Захиснику Вітчизни».

Представник відповідача стверджує, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення є дискреційними повноваженнями керівника.

Дійсно Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 420/14443/22, виклав висновок щодо застосування приписів частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту та вказав, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2020, від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20 та ін.) обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Проте накладення стягнення можливо лише при доведенні належними доказами наявності дисциплінарного проступку та вини особи в його скоєнні, проте у даній справі дослідженням матеріалів службового розслідування, яке проведено неповно, не об`єктивно, поверхнево, встановлено відсутність належних та допустимих доказів наявності дисциплінарного проступку та вини ОСОБА_1 у його скоєнні.

Суд вважає, що дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об`єктивного встановлення обставин, а висновки побудовані на припущеннях. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень за наслідком проведення службового розслідування, не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що накази від 06.12.2023 №70, від 29.12.2023 №893 о/с прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Що стосується наказу від 18.12.2023 №875 о/с про внесення змін до наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 11.08.2023 №675 о/с у частині призначення ОСОБА_1 , на посаду командира батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють», то суд вважає, що він не підлягає скасуванню, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 отримала рапорт ОСОБА_1 на призначення його на посаду командира батальйону №1, якій був завізований начальником управління - командиром полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_7 , та готувала документи про призначення на посаду. Підставою для подання та відповідно видання наказу про призначення позивача на посаду була копія диплому від 30.06.1999 року МБ НХ 002168, яку вона отримала від начальника відділу кадрового забезпечення УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» ОСОБА_2 та завірила. Проте матеріалами службового розслідування не встановлено походження вказаного диплому, оскільки позивач стверджував про наявність у нього диплому від 30.06.1999 року МБ НX №003599.

Представник позивача в обґрунтування позову вказує також на інші порушення при проведенні дисциплінарного провадження, які призвели до неправомірного висновку та наказу про його звільнення позивача. Між тим, за позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про непідтвердженість проведеним службовим розслідуванням вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що є достатнім для скасування оскаржуваних наказів про звільнення з підстав необ`єктивності та неправомірності висновків проведеного службового розслідування відносно позивача суд враховуючи позицію ЄСПЛ, викладену у справах «Салов проти України» та «Серявін та інші проти України», не надає оцінку іншим доводам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає спір.

З урахуванням висновків суду позивач підлягає поновленню на посаді поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») ДПОП «ОШБ «Лють»

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч.8 ст.235 КЗпП України).

Відповідно до ч.2,3 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Таким чином, останнім днем служби позивача є 29.12.2023 року.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначення середнього заробітку врегульовано Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок №100).

Проте виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок №260).

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

За змістом Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю. Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2020 по справі №815/735/17 дійшов висновку, що Порядок №260 є спеціальним для вирішення правовідносин щодо оплати грошового забезпечення поліцейським, тому грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Подібний висновок вже був висловлений Верховним Судом у постановах від 26.04.2019 у справі 815/1829/17, від 09.04.2020 у справі №540/426/19, від 29.05.2020 у справі №821/304/1718, який також підтриманий Верховним Судом у постанові від 17.03.2021 у справі №815/6557/16.

Тобто, в межах спірних правовідносин застосовчими є норми Порядку №260, який є спеціальним нормативно - правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

На думку суду, вказаним спеціальним нормативно - правовим актом визначені порядок та підстави нарахування та виплати грошового забезпечення при скасування наказу про звільнення та поновленні особи на службі, тобто видання наказу керівником органу поліції про поновлення особи на службі з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення, а саме всіх видів грошового забезпечення (в тому числі премії), які були їм визначені на день звільнення.

Таким чином, його вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ГУ НП нарахувати та виплатити йому за час вимушеного прогулу всі види грошового забезпечення, які були йому визначені на день звільнення відповідно до п.6 Порядку №260.

Згідно з довідкою №70 від 29.01.2024 року розмір середньоденного грошового забезпечення позивача на день звільнення складав 913,02грн.

Вимушений прогул з 30.12.2023 року по 04.04.2024 року складає 97 дня (грудень 2дня, січень 31 день, лютий 29 днів, березень 31 день, квітень 4 дня), що складає 88562,94грн (97х913,02грн). Сума за один місяць (з 30.12.2023 року по 29.01.2024 року включно) складає 28303,62 грн (31х913,02грн).

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів №70 від 06.12.2023 року та №893 від 2912.2023 року, поновлення його на посаді поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» з 30.12.2023 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.2,п.3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,5,6,7,9, 242-246, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» (вул. Максименка Федора, 21-Б, м. Київ, 04075, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» від 06.12.2023 року №70 «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; від 29.12.2023 №893 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» з 30.12.2023 року.

Стягнути з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул 88562,94грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України «Лють» з 30.12.2023 року та в частині стягнення грошового забезпечення за один місць у розмірі 28303,62грн (з 30.12.2023 року по 29.01.2024 року включно).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва