Справа № 420/24111/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/24111/23

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Дата і місце ухвалення 22.12.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:

- визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по автомобільній службі озброєння логістики, що встановлено службовим розслідуванням за результатами якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2023 року № 1120;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 254171,90 грн. по автомобільній службі озброєння логістики, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2023 року №1120.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби Відповідач завдав державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , майнову шкоду в розмірі 284 828 грн. 15 коп. по автомобільній службі озброєння логістики та даний факт було встановлено службовим розслідуванням.

Апелянт вважає, що зібрані в ході службового розслідування докази є належними, достатніми, щоб вважати відповідача винним в завданні шкоди державі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. При цьому, відповідач звертає увагу, що матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів про те, що саме з вини відповідача державі було завдано шкоду у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків під час технічного обслуговування двигуна WP10.380E32 заводський номер 619А004349 автомобіля Богдан - МАЗ - 63172 в/н НОМЕР_2 , на суму 254171,90 грн. Також службовим розслідуванням не встановлено причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, наявність неправомірних дій військовослужбовця ОСОБА_1 . Не було встановлено причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування та виконанням позивачем обов`язків військової служби, вини військовослужбовця тощо.

Апелянтом надано відповідь на відзив, в якому останній наголошує, що відповідачу було поставлено завдання здійснити заміну мастила та мастильних фільтрів у двигуні з дотриманням всіх технічних вимог, однак відповідачем на власний розсуд було вирішено промити двигун присадкою для промивки та після такої промивки заведено двигун, після чого двигун вийшов з ладу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2020 року № 215 ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на посаду водія 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

04.03.2023 року, на підставі рапорту командира 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2023 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 870 призначено службове розслідування по факту пошкодження автомобіля МАЗ 63172 стройовий номер 5076 Е5 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону внаслідок не дотримання вимог експлуатації автомобільного транспорту.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.03.2023 року № 1203 продовжено строки проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2023 року № 870.

За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування, відповідно до якого встановлено: Під час проведення службового розслідування солдат: ОСОБА_1 водій 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , пояснив наступне: що, орієнтовно в грудні 2022 року, точну дату не пам`ятає, провів заміну мастила та фільтрів після наднормового пробігу, солдат ОСОБА_2 злив масло та вирішив промити систему змащення двигуна присадкою для промивки після чого здійснив запуск двигуна автомобіля БОГДАН 63172 стройовий номер НОМЕР_3 , побачивши на покажчику тиску масла у двигуні автомобіля Богдан МАЗ 63172 в/н НОМЕР_3 , що впав тиск мастила нижче норми, водій ОСОБА_2 прийняв рішення розпочати рух, для прогону двигуна 3 - 4 км, не повідомивши при цьому техніка роти штаб - сержанта ОСОБА_3 . Після чого, солдат ОСОБА_2 розпочав рух, проїхав 2-3 км і зупинився через те, що почув сторонні стуки в двигуні. Про що зробив доповідь старшому техніку 6 механізованої роти штаб - сержанту ОСОБА_4 . Після чого, автомобіль Богдан МАЗ 63172 в/н НОМЕР_3 був доставлений до ремонтно-відновлювального батальйону. Після огляду військовослужбовцями ремонтно- відновлювального батальйону було виявлено, що повернуло поршневі вкладиші.

Відповідно до акту технічного стану військового майна №271, двигун WP10.380E32, встановлений на автомобіль Богдан МАЗ 6317 в/н НОМЕР_3 технічно несправний, потребує повної заміни.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2023 року №1120 «Про результати службового розслідування по факту пошкодження двигуна WP10.380E32 заводський №619А004349 автомобіля Богдан - МАЗ - 63172 в/н НОМЕР_3 », за пошкодження двигуна WР10.380Е32, № НОМЕР_4 , автомобіля Богдан - МАЗ - 63172 в/н НОМЕР_3 , та, за неналежне виконання службових обов`язків, неналежне виконання вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, що негативно впливають на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу, що призвело до порушення вимог: статті 6, статті 11 абзацу 6, статті 12, статті 16, статті 37 абзац 3, статті 127, статі 128 абзац 12, 13, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; Статті 1, статті 2, статті 3 абзац 3, статті 4 абзац 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на солдата ОСОБА_1 , водія 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_5 , оголошено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» та вирішено притягнути до повної матеріальної відповідальності в рахунок відшкодування заподіяної державі шкоди у розмірі 284 828,15 грн та не виплачувати премію за квітень 2023 року в повному обсязі.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.08.2023 року № 231 солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пп. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до витягу з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 станом на 17.08.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед військовою частиною за збитки нанесені державі становить 254171,90 грн.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 в добровільному порядку сплати збитки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів, що саме з вини ОСОБА_1 сталося пошкодження двигуна.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку та надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців.

Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Проходження військової служби в Збройних Силах України врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.

Відповідно до статей 1,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку, тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Згідно зі ст.26 вказаного Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків встановлено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019р. №160-IX (далі - Закон №160-IX).

Відповідно до п.п.4,5 ч.1 ст. 1 Закону №160-IX, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до ст. 3 Закону №160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону №160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 10 Закону №160-IX, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону №160-ІХ передбачено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач ставить питання про визнання протиправними дій відповідача щодо завдання збитків державі на підставі даних службового розслідування, за результатами якого видано наказ командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2023 № 1120.

Дослідивши матеріали службового розслідування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що службовим розслідуванням не встановлено причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, наявність неправомірних дій відповідача, причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем обов`язків військової служби, вини військовослужбовця, тощо.

Так, судом встановлено, що в акті службового розслідування зазначена наступна інформація: « 12.12.2022 о 21:00 командир 6 МР2 МБ в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 провів нараду і довів завдання, здійснити заміну масла та мастильних фільтрів на автомобілі Богдан МАЗ 63172 в/н НОМЕР_3 , після наради старший технік 6 МР 2 МБ в/ч НОМЕР_1 , штаб-сержант ОСОБА_6 довів завдання водію солдату ОСОБА_7 , щоб він 13.12.2022 здійснив заміну масла та фільтрів з дотриманням всіх інструкцій щодо заміни масла та фільтрів на автомобілі Богдан МАЗ 63172. Орієнтовно об 11:30 повідомив солдата ОСОБА_1 , що він може розпочати заміну мастила та фільтрів, про виконання роботи має доповісти старшому техніку 6 МР 2 МБ в/ч НОМЕР_1 , штаб-сержант ОСОБА_6 довів завдання водію солдату ОСОБА_7 , щоб він 13.12.2022 здійснив заміну масла та фільтрів з дотриманням всіх інструкцій щодо заміни масла та фільтрів на автомобілі Богдан МАЗ 63172. Близько 15:00 солдат ОСОБА_8 повідомив що автомобіль Богдан 63172 зламався і під час руху був характерний стук у двигуні після чого він зупинився. ОСОБА_9 запитав, що трапилось та чому він здійснив запуск двигуна без дозволу. Солдат ОСОБА_8 пояснив, що вирішив промити двигун присадкою для промивки, залив її та вирішив прогнати автомобіль Богдан МАЗ 63172 в/н НОМЕР_3 , 3-4 км, розпочав рух, проїхав 2-3 км, через те, що почув стук у двигуні».

Суд першої інстанції при розгляді справи зауважив, що обставини, встановленні актом службового розслідування, не містять посилань на те, що саме з вини відповідача сталося пошкодження двигуна, що призвело до повного його виходу з ладу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за не обхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з пояснень штаб-сержанта ОСОБА_10 командира відділення ремонтної роти автомобільної роти ремонтно-відновлювального батальйону, та не заперечується учасниками справи, по факту прийому та огляду автомобіля Богдан в/н НОМЕР_6 Е5: «При дефектуванні двигуна виявилось зміщення виїмки колінчастого валу на сальнику та вільний хід колінчастого валу, що перевищував усі допуски. Після того як двигун розібрали та відбулося зняття нижньої панелі, виявився повний знос вкладишів, вироблення на посадкових місцях перевищуюча усі норми допустимі норми».

Тобто, колегією суддів встановлено, що пошкодження двигуна в автомобілі Богдан в/н НОМЕР_6 Е5 було наслідком повного зносу вкладишів та через те, що вироблення на посадкових місцях перевищувало усі допустимі норми.

Дослідивши зазначене питання, колегією суддів встановлено, що причинами зносу вкладишів є їх природне старіння або в деяких випадках має місце попадання на їх робочу поверхню бруду або сміття, виникнення корозії, недостатнє змазування, неспіввісність осей і інші причини, однак на переконання суду апеляційної інстанції, зазначені вище обставини жодним чином не могли відбутись під час запуску відповідачем двигуна та проїзду на ньому 3-4 км, оскільки вищезазначені обставини свідчать лише про незадовільне обслуговування двигуна протягом великого проміжку часу.

При цьому, колегія суддів наголошує, що згідно пояснень штаб-сержанта ОСОБА_10 , а саме особою, яка надала технічну оцінку ушкодженню, не було встановлено, що зазначене ушкодження сталось через промивку двигуна, що спростовує доводи позивача про наявність протиправних дій ОСОБА_1 , у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, неналежним виконанням вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Зазначені обставини також підтверджуються встановленим фактом з пояснень водія ОСОБА_1 від 17.03.2023, про те, що заміна мастила здійснювалась після наднормового пробігу автомобіля Богдан-МАЗ-63172 в/н НОМЕР_2 .

При цьому, судом встановлено, що згідно матеріалів справи, капітаном ОСОБА_5 було доведено сержанту ОСОБА_4 про необхідність здійснення заміни масла та мастильних фільтрів, а в подальшому сержантом ОСОБА_11 було доведено ОСОБА_8 про необхідність вчинення цих дій.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи сержант ОСОБА_6 є старшим техніком механізованої роти 2 МБ до обов`язків якого, зокрема, входить виконання технічного обслуговування, налагодження та ремонту обладнання, підтримання його в постійній бойовій та експлуатаційній готовності; проведення навчання та інструктажу з експлуатації та обслуговування обладнання для військовослужбовців; ведення документації про проведені роботи та виконані ремонти.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 був водієм 6МР 2МБ в/ч НОМЕР_1 , обсяг повноважень якого охоплює щоденне технічне обслуговування автомобіля, він має бути в курсі обсягу і періодичності робіт з техобслуговування ТЗ, а також міжремонтного ресурсу (пробігу), загального терміну служби як всієї машини, так і окремо акумуляторних батарей, шин; вміти визначати, виявляти і усувати основні причини несправностей транспортного засобу; не допускати поломок; при виявленні останніх обов`язково доповідати командиру.

Слід зазначити, що МАЗ-63172 - армійська бортова вантажівка, заміна мастила якої передбачає наявність певних технічних знань, які не входять в обов`язки водія. Крім того, заміна мастила та фільтрів не входить до щоденного технічного обслуговування транспортного засобу.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не є матеріально відповідальною особою автомобіля Богдан МАЗ 63172 в/н5076Е5, а такою особою є командир 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону капітан ОСОБА_12 .

Також, під час розгляду справи, колегією суддів встановлено, що однією з причин несправності двигуна могло стати погане змащення двигуна, оскільки шлях змащення системи дизельного двигуна не є рівним, тому підшипник шатуна і шийка вала знаходяться в стані напівфрикції, тобто може статися збій валу підшипника.

З вказаного, колегія суддів робить висновок, що причина може полягати у якості мастила, яке йшло на заміну, або відповідності (невідповідності) хімотологічній карті.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 , діючи під наглядом техніка ОСОБА_13 , використовував те мастило, яке йому було надано для виконання поставленого завдання.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 9 Закону № 160-ІХ, завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання злочинного наказу або розпорядження.

Колегія суддів зазначає, що під час проведення службового розслідування позивачем вищезазначені обставини було залишено поза увагою.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням пояснень ОСОБА_10 та висновків службового розслідування, причино-наслідкові обставини не збігаються між собою, тому покладення всієї матеріальної відповідальності на водія, який не є в даному випадку матеріально відповідальною особою за це майно, а також не є техніком за спеціальністю, є необґрунтованим. Крім того, висновки службового розслідування про те, що вихід з ладу двигуна стався саме через його промивку невідомою речовиною, на думку колегії суддів, є припущеннями.

При цьому, в матеріалах службового розслідування відсутні встановлені обставини, яка саме невідома речовинна була використана відповідачем та чи могла вона призвести до таких наслідків.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що саме з вини ОСОБА_1 державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, неналежним виконанням вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

За таких обставин, вина відповідача в завданій шкоді та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, відсутній, недоведений, оскільки не підтверджується належними, достовірними та допустимими доказами.

Також, у відповідності, ст. 8 Закону № 160-ІХ, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що подія, яка було предметом службового розслідування, мала місце 13.12.2022 р. і в той же день була доведена до відома командира 6МР 2МБ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_14 , що не заперечується сторонами, однак останнім не було призначено службового розслідування відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №870 службове розслідування по факту пошкодження автомобіля МАЗ 63172 стройовий номер 5076 Е5 було призначено лише 04.03.2023 р. та факт виходу з ладу двигуна ШР10.380Е32 заводський номер 619А004349 автомобіля Богдан-МАЗ-63172 в/н НОМЕР_7 Е5 зафіксовано актом 13.03.2023 р., тобто майже через три місяці, що ставить під сумнів достовірність встановлених обставин, оскільки не зрозумілим є, де знаходився зазначений автомобіль та чи експлуатувався він протягом цих чотирьох місяців. Також, не зрозумілим є, коли саме техніком ОСОБА_10 було проведено огляд автомобіля, а саме у грудні 2022 р., коли мало місце події. Або у березні 2023 р. під час проведення службового розслідування. В матеріалах службового розслідування жодним чином зазначені обставини встановлені не були.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що апелянтом не наведено жодних обґрунтувань притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності, з урахуванням тих обставин, що відповідач не є матеріально відповідальною особою за це майно, а у його обов`язках водія відсутні такі обов`язки як заміна мастила, у той час як Законом № 160-ІХ передбачено як підвищену, так і повну та обмежену матеріальну відповідальність.

Доводи апелянта про те, що відповідач ОСОБА_1 не оскаржував наказ від 29.04.2023 №1120, не спростовують вище встановлених фактів відсутності його вини у завданні державі збитків у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, неналежним виконанням вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними адміністративному позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Крім того, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 04.04.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька