Справа № 600/222/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Чернівці Справа № 600/222/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (юридична адреса: Центральна площа, 3, Чернівці, Чернівецька область, 58002, ), які полягають у відмові у перерахунку пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст. 39 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати пенсію по втраті годувальника у відповідності до ст. 39 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника у відповідності до статті 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що виходячи з положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисти», на її сина, ОСОБА_2 , та на неї, ОСОБА_1 , як на матір загиблого поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому позивач вважає за доречним підвищення пенсії по втраті годувальника в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено строки для подання заяв по суті справи, витребувано у відповідача копію пенсійної справи позивача.

Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що позивачу призначено з 01.07.2014 року пенсію в разі втрати годувальника за загиблого сина ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. Відповідно до норм статті 39 Закону №2262 пенсії у разі втрати годувальника ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551), підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом. Статтею 10 Закону №3551 членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зокрема, батькам, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що з 01.01.2023 і по сьогодні складає 523,25 грн (2093,00 грн х 25%, де 2093,00 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність). До основного розміру пенсії позивача з дати її призначення відповідно до Закону №3551 встановлено підвищення члену сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі, визначеному даним нормативно-правовим актом. Крім цього, на виконання Постанови №713 Головним управлінням позивачу з 01.07.2021 до основного розміру пенсії встановлено щомісячну доплату у розмірі, визначеному даним нормативно-правовим актом, а з 01.03.2022 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та з 01.03.2023 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році ОСОБА_1 проведено індексацію пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_1 складає 8548,61 грн, у тому числі, підвищення члену сім`ї загиблого ветеран війни 523,25 грн Таким чином, в діях органу пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по втраті годувальника у відповідності до статті 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», подану до пенсійного органу.

У встановлений судом строк відповідач вимоги ухвали суду виконав.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2014 року призначено пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

05 грудня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою довільної форми, в якій просила підвищити їй розмір пенсії по втраті годувальника у відповідності до статті 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом №7181-7210/Ф-17/8-2400/23 від 18 грудня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що до основного розміру пенсії з дати її призначення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ встановлено підвищення члену сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі, визначеному даним нормативно-правовим актом. На сьогодні розмір її пенсії складає 8548,61 грн, у тому числі підвищення члену сім`ї загиблого ветерана війни 523,25 грн. З огляду на викладене, позивачу повідомлено, що розмір її пенсії перераховується відповідно до норм чинного законодавства України.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи слідує, що звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом обумовлене її незгодою із діями відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії у разі втрати годувальника з підвищенням встановленим статтею 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким рішенням про відмову у перерахунку пенсії є, на думку позивача, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №7181-7210/Ф-17/8-2400/23 від 18 грудня 2023 року.

Між тим, вказана позиція позивача помилкова, виходячи з наступного.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 (1522-2006-п ) "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Так, згідно приписів пункту 1 Порядку №3-1 для перерахунку пенсії подаються такі документи, зокрема, заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1).

Додаток 1 до Порядку №3-1 містить зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії, який згідно наведеної норми також подається пенсіонером у випадку перерахунку пенсії.

Розділ IV Порядку №3-1 регулює порядок приймання, оформлення і розгляд документів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4.1 Порядку №3-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів..

Абзацами 2-3 пункту 4.3 Порядку №3-1 унормовано, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, наведе свідчить про те, що для перерахунку пенсії заявник повинен звернутися до територіального органу із заявою, встановленого Порядком №3-1 зразка. При цьому рішення щодо перерахунку пенсії оформляється у формі рішення, а не листом органу, що призначає, поновлює виплату пенсії.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області саме із заявою про перерахунок пенсії встановленого Порядком №3-1 зразка.

Водночас лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №7181-7210/Ф-17/8-2400/23 від 18 грудня 2023 року, після отримання якого позивач вирішила звернутися до суду з цим позовом, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, адже не є актом правозастосування. Названий лист носить лише інформаційний характер, оскільки не породжує виникнення, зміну або припинення прав, обов`язків позивача. Цей лист, як вбачається з його змісту, містить, по суті, інформацію про неможливість отримати документи, які містять інформацію про припинення виплати пенсії або про неотримання пенсії за попереднім місцем проживання.

При цьому суд звертає увагу на те, що у наведеному листі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не міститься саме відмови у перерахунку пенсії. Фактично даний лист містить роз`яснення про складові пенсії ОСОБА_1 .

Крім цього суд зауважує, що згідно змісту вказаного листа до основного розміру пенсії позивача з дати її призначення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ встановлено підвищення як члену сім`ї загиблого ветерана війни у розмірі 523,25 грн

Водночас позивач у поданій позовній заяві не зазначає про незгоду з розміром вказаної доплати або ж про нездійснення відповідачем інших належних позивачу згідно чинного законодавства доплат/підвищень до пенсії.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належного звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, та, відповідно, відсутність рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії, суд вважає передчасними твердження позивача у позовній заяві про надання їй пенсійним органом саме відмови у перерахунку пенсії та її підвищення.

Зазначене виключає можливість визнання судом протиправними оскаржуваних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до статті 39 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наразі є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог. Відтак, позов задоволенню не підлягає.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення даного позову.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 05 квітня 2024 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк