Справа № 380/22172/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Справа № 380/22172/23 пров. № А/857/463/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновків, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року (суддя Кравців О.Р., м.Львів, повний текст складено 4 грудня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі Головне управління, ДМСУ відповідно) в якому просив визнати протиправними та скасувати:

висновок Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС (далі Департамент) №240/21 за результатами службової перевірки щодо підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарибли, Таузького району, Азербайджанської Республіки від 10.09.2021, затверджений 05.10.2021 Директором Департаменту М. Гарник (далі Директор; Висновок №240 відповідно);

висновок Департаменту №33/2022 за результатами службової перевірки щодо підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарибли, Таузького району, Азербайджанської Республіки від 18 .02.2022, затверджений 23.02.2022 Директором Департаменту (далі Висновок №33);

зобов`язати відповідача направити до територіальних органів Головного управління, Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області (далі ЦМУ), до Інформаційної підсистеми «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС, до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі ДПСУ) та до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП) інформацію про скасування Висновку №240/21 та Висновку №33.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що наведені відповідачем у Висновках №№240, 33 обставини жодним чином не свідчать про вчинення позивачем будь-яких протиправних дій з метою незаконного документування паспортом громадянина України. Жодних доказів на підтвердження обставин, які могли б бути розцінені як свідоме подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, також немає. Відповідач обмежився лише зазначенням порушення процедури документування позивачем паспортних даних, а це стосується службових осіб, які таку процедуру здійснювали, а не самого позивача. Звертає увагу суду на те, що з 2003 року постійно проживає на території України, та проживає без реєстрації шлюбу із громадянкою України, має неповнолітнього сина громадянина України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності рішень суб`єкта владних повноважень та відсутності підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 , 14.10.2003 отримав паспорт громадянина України, виданий Перемишлянським районним відділом управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі РВ УМВС) в порядку обміну паспорту зразка СРСР 1974 року з підстав, передбачених частиною першою статті 3 Закону України «Про громадянство України» (далі Закон №2235-III), відповідно до якої громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України.

Позивач вказує, що у зв`язку з веденням провадження у справі №380/12145/22, в якій позивачем була донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , йому стало відомо про проведення службових перевірок щодо законності документування паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я позивача, виданого РВ УМВС 14.10.2003 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я позивача, виданого 28.02.2014.

За результатами службової перевірки паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я позивача визнано таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства згідно з Висновком №240. Перевіркою проведеною Департаментом, встановлено, що паспорт оформлений з порушенням вимог законодавства та відповідно до підпунктів 21 та 6, 7, 8, 9, 10 пункту 108 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» затвердженого постановою Кабінету від 25.03.2015 №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України

від 26.10.2016 № 745; далі Порядок №745).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 8 пункту 108 Постанови №302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до пункту 109 Постанови №302 у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу відповідного територіального органу/ територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається у двох примірниках висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, повинен містити посилання на конкретні норми законодавства, що були порушені.

Про визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС/ДМС письмово інформує заявника із зазначенням норм законодавства, що були порушені.

Як видно з матеріалів справи, листом Перемишлянського сектору Територіального управління ДМС у Львівській області (далі ТУ) від 20.10.2021 №4631-176/4631.1-21 позивача було поінформовано про проведену службову перевірку щодо конкретних порушень вимог законодавства при видачі йому паспорта громадянина України, а саме пунктів 6, 7, 8, 9, 21 «Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженої наказом МВС від 17.08.1994 №316 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України; далі- МЮУ; 05.09.1994 за №211/421; в редакції чинній на час документування паспортом; далі Інструкція №316; а.с.83).

Згідно з пунктом 6 Інструкції №316 видача громадянам паспортів проводиться на підставі свідоцтва про народження. У випадках відсутності в громадян свідоцтва про народження їм рекомендується звернутися до органів реєстрації актів громадянського стану за місцем реєстрації народження для одержання повторних свідоцтв про народження. Якщо в органах реєстрації актів громадянського стану відсутні актові записи про реєстрацію народження, слід звернутися до органів реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання для їх відновлення. У тому разі, якщо громадянин народився за межами України, за видачею повторного свідоцтва про народження він має звернутися з письмовою заявою до Консульського управління Міністерства закордонних справ України.

При відсутності в органах реєстрації актів громадського стану актових записів про реєстрацію народження паспорти громадянам віком понад 16 років можуть бути видані на підставі одного з таких документів, що підтверджують час і місце народження:

- засвідченої в установленому порядку і скріпленої гербовою печаткою виписки з погосподарської книги сільської, селищної Ради народних депутатів про те, що дана особа народилася і постійно проживає в указаному адміністративному районі;

- військового квитка - для військовослужбовців, звільнених з лав Збройних Сил України;

- документа, виданого громадянину України у зв`язку з прибуттям в України в порядку угоди з іншими державами чи в порядку репатріації (рееміграції) і переселення;

- довідки про прийняття до громадянства України;

- довідки, виданої працівниками ВІР, про здачу загальногромадянського закордонного паспорта, паспорта громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживають за кордоном, при поверненні їх в Україну на постійне проживання;

- довідки про звільнення - для осіб, звільнених з місць позбавлення волі, якщо вони до засудження не мали паспортів чи останні в них не вилучалися і до особових справ приєднані не були.

Якщо громадяни не мають змоги подати перелічені документи, їм слід рекомендувати звернутися до органів реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання для поновлення актового запису про реєстрацію народження й одержання свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 7 Інструкції №316 при обміні паспортів громадянами подаються паспорти, що підлягають обміну, а при обміні паспортів у випадках зміни прізвища, імені та по батькові або встановлення розбіжностей у запису (невідповідність занесених у паспорт відомостей і відміток) - також свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану чи інші документи, що підтверджують ці обставини.

Якщо обмін провадиться у зв`язку із встановленням розбіжностей у записах чи непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, загублення фотографічної картки тощо), органами внутрішніх справ здійснюється необхідна перевірка особи заявника і факту видачі їй пред`явленого паспорта, що підлягає обміну.

За змістом пункту 8 Інструкції №316 громадянами для одержання й обміну паспортів, крім документів, передбачених пунктами 6 та 7 цієї Інструкції, подаються також - заява форми №1 (додаток №1) і дві фотокартки розміром 35 х 45 мм.

Заяви заповнюються, як правило, особисто громадянами, розбірливим почерком, синім, фіолетовим чи чорним чорнилом (пастою) з повними відповідями на всі запитання. Підписи громадян у заявах засвідчуються службовими особами, відповідальними за додержання паспортних правил, чи особами, уповноваженими на ведення паспортної роботи. Якщо громадяни проживають у містах, районних центрах і селищах міського типу, у квартирах та будинках, що належать їм на правах особистої власності, підписи в заявах засвідчуються працівниками паспортної служби.

Фотокартки для паспортів повинні бути однаковими (виготовленими з одного негатива), із зображенням обличчя виключно анфас, без головного вбрання, виготовленими на тонкому білому глянцевому або кольоровому фотопапері. Для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах.

При прийнятті фотокарток на їх зворотному боці олівцем вказуються прізвище й ініціали власника. Обрізка фотокарток до розміру 35 х 45 мм здійснюється в паспортній службі спеціальним пристроєм.

Згідно з пункту 9 Інструкції №316 приймання документів для одержання й обміну паспортів від громадян, що проживають у будинках місцевих Рад народних депутатів, державних, кооперативних і громадських організацій, житлово-будівельних кооперативів і в гуртожитках, проводиться особами, відповідальними за додержання паспортних правил, або особами, уповноваженими на ведення паспортної роботи, які у триденний строк подають документи і фотокартки до органів внутрішніх справ і повідомляють громадянам час одержання паспортів.

Громадяни, які проживають у будинках, квартирах, що належать їм на правах особистої власності, документи для одержання й обміну паспортів подають до органів внутрішніх справ.

Документи для одержання паспортів громадянами, які внаслідок душевної хвороби або недоумства визнані недієздатними, здаються їх родичами або опікунами. Якщо такі особи знаходяться на лікуванні у психоневрологічних установах і паспортів не мають, останні видаються після виписки їх із цих лікувальних установ.

Відповідно до пункту 10 Інструкції №316 документи, що надійшли до органів внутрішніх справ, розглядають начальники паспортної служби, а у випадках відсутності останніх - особи, які виконують їх обов`язки і приймають рішення про видачу чи обмін паспортів, про що робиться запис у заяві форми №1. Видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Пунктом 21 Інструкції №316 передбачено, що іноземцям і особам без громадянства, які прийняті до громадянства України, паспорти видаються за місцем проживання на підставі довідок ВВІР Управлінь (відділів) паспортної, реєстраційної та міграційної роботи головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, м. Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях і м. Севастополі.

У розділі «Службові відмітки» заяв форми №1 вказується, коли, яким рішенням дані особи прийняті до громадянства України та з якого громадянства (підданства). Наприклад: «Прийнятий до громадянства України з громадянства Республіки Польща Указом Президента України від 15 грудня 1994 року, протокол №17».

У заявах форми №1 на паспорти, видані в порядку обміну, відомості про прийняття до громадянства України можна вказувати зі слів заявника. (пункт 21 із змінами, внесеними згідно з Наказом МВС № 533 від 06.07.2001).

Умови та порядок належності, набуття та прийняття до громадянства України регламентуються Законом №2235-ІІІ та Указом Президента України від 27.03.2001 №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»», яким затверджено «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» (далі - Порядок №215).

Стаття 3 Закону №2235-ІІІ (в редакції від 18.01.2001, чинній на час документування позивача паспортом) громадянами України містить виключний перелік, відповідно до якого до громадян України належать:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», а також діти таких осіб, які прибули разом з батьками в Україну, якщо на момент прибуття в Україну вони не досягли повноліття;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3,- з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Отже, є вірними доводи відповідача про те, що, встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 Закону стосується осіб, які перебували у громадянстві колишнього СРСР, не були громадянами інших держав та постійно проживали за станом на 24.08.1991 на території України або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року. Зазначена норма зумовлена Законом України «Про правонаступництво України» та принципами Європейської конвенції про громадянство (Страсбург, 6 листопада 1997 року), одним з яких є уникнення без громадянства.

Відповідно до пунктів 7-14 Порядку №215 (в редакції чинній на період документування спірним паспортом), цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Тому, оформлення належності (стаття 3 Закону №2235-ІІІ), набуття (статті 7, 8 Закону №2235-ІІІ) та прийняття до громадянства України (стаття 9 Закону №2235-ІІІ) це різні процедури з питань громадянства, які регламентуються різними законодавчими нормами як Закону та і підзаконного нормативно-правового акту та передбачають подання відповідної заяви за ініціативою зацікавленої особи, з отриманням чіткого переліку документів на обґрунтування такої заяви з метою порушення відповідного провадження і формування справи з питань громадянства, за результатами розгляду якої уповноважений державний орган приймає рішення про задоволення заяви чи про відмову в задоволенні заяви.

Разом з тим, належність до громадянства України згідно зі статтею 3 Закону №2235-ІІІ пов`язується із фактом постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та при відсутності оригіналів документів які з достовірністю це підтверджують, такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 522/20494/18, від 05 квітня 2021 року у справі №523/14707/19.

В контексті зазначеного, відповідно до пункту 7 Порядку №215 встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з пунктом 8 Порядку №215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР;

в) рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Проте, суд апеляційної інстанції враховує те, що позивач не надав суду доказів того чи клопотав він у 2003 році, коли документувався паспортом громадянина України, про порушення провадження у справі для встановлення належності до громадянства України, чи набуття громадянства України, чи прийняття до громадянства України, результатом чого би було оформлення та видача паспорта громадянина України, відповідних доказів у матеріалах справи немає.

Водночас, за результатами службової перевірки встановлено, що згідно з книгою обліку надходження і витрачання бланків паспортів (Ф-2) ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.10.2003 РВ УМВС.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 28.02.2014 Залізничним РВ Головного управління на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14.10.2003 РВ УМВС.

За обліками інформаційної підсистеми «Заява про видачу паспорта громадянина України» ЄІАС УМП ДМС, заява про видачу паспорта / громадянина України (Ф-1) серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 внесена як поновлена (додаток 2 до матеріалів службової перевірки). У заяві про видачу паспорта громадянина України відсутня дата її поновлення та дані працівника РВ УМВС, що здійснив поновлення заяви.

У графі 7 заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 міститься запис про проживання заявника у с. Ганачівка Перемишлянського району Львівської області.

У графі 8 заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 зазначено, що паспорт видано у зв`язку з обміном. Проте не вказано якого саме попереднього паспорта.

У графі 9 не зазначено підстави для видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Вказана заява про видачу паспорта громадянина України також містить чорно-біле паперове зображення заявника та підписи громадянина ОСОБА_1 , що не засвідчені службовими особами, відповідальними за додержання паспортних правил, чи особами уповноваженими на ведення паспортної роботи.

17.02.2021 уповноваженою посадовою особою Головним управлінням здійснено виїзд у с. Ганачівка Перемишлянського району Львівської області з метою підтвердження чи спростування факту реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території зазначеного населеного пункту. Під час бесіди зі старостою та діловодом Станимирської сільської ради, у підпорядкуванні на той час якої перебувало село Ганачівка, встановлено, що ОСОБА_1 в даному населеному пункті ніколи не проживав та не був зареєстрований, про що свідчить відсутність будь-якого запису про реєстрацію та зняття з реєстрації в погосподарських книгах.

Даний факт підтверджується довідкою №11, виданою 17.02.2021 виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради, старости сіл Станимир, Ганачівка, Лагодів Львівського району, Львівської області.

З метою перевірки прописки та постійного проживання ОСОБА_1 у селі Ганачівка Перемишлянського району Львівської області, 18.02.2021 направлено запит за вих. №4631-934/4631.1-21 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі РТЦК) щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку. Відповідно до інформації наданої РТЦК за від 19.02.2021 вих. №269 від вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку не перебуває.

З метою отримання інформації щодо підстав оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно оформлення документів щодо встановлення належності до громадянства України, було направлено запит до відділу з питань громадянства Головного управління (далі Відділ громадянства).

Згідно з відповіддю Відділу з громадянства вбачається, що згідно з обліками відділу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питань визначення належності, набуття/прийняття до громадянства України не звертався, 19.02.2021 Головним управлінням направлено запит за вих. №4601.11.1-1618/46.1-21 щодо перевірки громадянства ОСОБА_1 та підтвердження/спростування факту набуття/підтвердження громадянства Азербайджанської Республіки до Посольства України в Азербайджанській Республіці.

Згідно з відповіддю Посольства України в Азербайджанській Республіці визнається належність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до громадянства Азербайджанської Республіки.

Оскільки, встановлено належність позивача до громадянства Азербайджанської Республіки та не встановлено факт його реєстрації на території України, позивач не звертався з питань належності, набуття/прийняття до громадянства України, відповідно не дотримано вимог статті 3 Закону №2235-III, пункти 7, 8 Порядку №215, пунктів 6, 7, 8, 9, 10, 21 розділу II Інструкції №316.

Згідно зі статтею 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідачем 28.07.2021 направлено запит за вих. №4601.11.1/19724- 21 до всіх територіальних органів ДМС щодо перевірки реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, документування паспортом громадянина України/ паспортом громадянина України для виїзду за кордон, оформлення документів на виїзд на постійне місце проживання за кордон особи позивача. За результатами перевірки запитувану інформацію не встановлено.

Разом з тим, були здійснені перевірки за обліками ДРАЦС, « ОСОБА_3 ».

Таким чином, за результатами службової перевірки було доведено, що оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14.10.2003 РВ УМВС на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з обміном відбулося у порушення вимог пунктів 6, 7, 8, 9, 10, 21 Інструкції №316 (чинної на час документування паспортом позивача), а також порушення вимог статті 3 Закону 2235-III (в редакції чинній на час документування паспортом позивача; арк.спр.51-55).

Враховуючи викладені обставини, вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасувати Висновку №240 щодо підстав оформлення паспорта громадянина України задоволенню не підлягають.

Згідно з підпунктом 8 пункту 89 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» від 07.05.2014 № 152 (далі Постанова №152) паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 90 Постанови №152 про визнання паспорта для виїзду за кордон недійсним відповідно до підпунктів 6 і 8 пункту 89 цього Порядку територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа в установленому законодавством порядку протягом однієї доби інформують Адміністрацію Держприкордонслужби, Робочий апарат Українського бюро Інтерполу Національної поліції України.

Відповідно до пункту 91 Постанови №152 у разі прийняття працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, який здійснив його оформлення, проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, і його безпосереднім керівником та погоджується керівником територіального органу ДМС, закордонної дипломатичної установи. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта для виїзду за кордон оформленим з порушенням вимог законодавства висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС, МЗС. Один примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, МЗС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС, закордонної дипломатичної установи.

У разі виявлення територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС паспорта для виїзду за кордон, оформленого територіальним органом або Підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, і його безпосереднім керівником та погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта оформленим з порушенням вимог законодавства висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Один примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС.

У разі виявлення ДМС паспорта для виїзду за кордон, оформленого територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який підписується працівником, що провів перевірку, та погоджується керівником структурного підрозділу ДМС. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта оформленим з порушенням вимог законодавства висновок затверджується керівником ДМС або його заступником.

Згідно з пунктом 1 Постанови №152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до пункту 22 Постанови №152 для оформлення паспорта для виїзду за кордон у разі тимчасового виїзду за кордон особа подає:

1) заяву-анкету;

2) паспорт громадянина України (для осіб, що досягли шістнадцятирічного віку);

3) свідоцтво про народження (у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон вперше особі, що не досягла шістнадцятирічного віку);

4) відповідні документи з відміткою банку про здійснення встановлених законодавством платежів (консульського збору) або оригінал і копію документа про звільнення від таких платежів (консульського збору);

5) заяву про відмову отримувати паспорт для виїзду за кордон, в який імплантовано безконтактний електронний носій, або про відмову від внесення інформації до такого носія (у разі потреби).

Враховуючи те, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформлений та виданий на підставі паспорта громадянина України, який відповідно до Висновку №240 визнано недійсним, тому в розглядуваному випадку, вимога позивача-апелянта про скасування Висновку №33 також не підлягає задоволенню.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи, наведені вище висновки суду першої інстанції є повними та вичерпними.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 1 квітня 2024 року.