Справа № 620/1593/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Чернігів Справа № 620/1593/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до Фермерського господарства «ІНВЕСТАГРО» про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Фермерського господарства "ІНВЕСТАГРО", в якому просить стягнути в дохід бюджету з рахунків Фермерського господарства «ІНВЕСТАГРО», що обслуговують такого платника податків, кошти в загальній сумі 617778 грн 76 коп. (шістсот сімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім грн 76 коп.) для погашення податкового боргу:

з земельного податку з юридичних осіб в сумі 220 грн 81 коп. на рахунок отримувача UA0025633, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м.Батурин/18010500, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

з орендної плати з юридичних осіб в сумі 617557 грн 95 коп. на рахунок отримувача UA0025633, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м.Батурин/18010600, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач свої грошові зобов`язання платника податків виконує неналежним чином, станом на дату подання позовної заяви за ним обліковується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб та земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 617778 грн 76 коп.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала суду надіслана відповідачу через систему «Електронний суд» та доставлена до його електронного кабінету 07.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак правом для подання відзиву у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відповідач не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фермерське господарство «ІНВЕСТАГРО» () зареєстроване як юридична особа, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та з 23.12.2013 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, Бахмацька ДПІ (Бахмацький р-н) (а.с. 4-6).

Станом на дату подання позовної заяви (31.01.2024) за ФГ «ІНВЕСТАГРО» обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 617 557 грн 95 коп. (основний борг - 603 981 грн 66 коп., пеня 13576 грн 29 коп.) та з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 220 грн 81 коп. (основний борг 216 грн 72 коп., пеня 4 грн 09 коп.).

Оскільки податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідач у відповідності до пункту 15.1 статті 15 ПК України є платником податку та згідно підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами.

Положеннями пункту 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку. Така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно із зазначеними вимогами пункту 286.2 статті 286 ПК України відповідачем подана податкова декларація з плати за землю № від 07.02.2023, де ним самостійно визначені податкові зобов`язання з плати за землю за щомісячні податкові періоди вересень та жовтень 2023 року в загальній сумі 216 грн 72 коп. (щомісячні платежі у зазначених податкових періодах становлять суму 108 грн 36 коп.) (а.с. 11-12).

Терміни сплати податку за землю визначені відповідно до приписів пункту 287.3 статті 287 ПК України, якими передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, загальна сума самостійно нарахованих але не сплачених грошових зобов`язання із земельного податку становить 216 грн 72 коп.

Проте відповідачем узгоджені податкові зобов`язання з земельного податку не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 617 557 грн 95 коп., з них 603 981 грн 66 коп. (основний платіж), 13576 грн 29 коп. (пеня).

Податковий борг по орендній платі з юридичних осіб підтверджується:

- податковою декларацією з плати за землю від 03.02.2022 за звітний 2022 рік, де відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання за грудень 2022 рік сумі 57 075 грн. 85 коп. з терміном сплати 30.01.2023 (а.с. 17-18). Разом з тим, платник подав Уточнюючу податкову звітність з орендної плати з юридичних осіб № 18637514 від 20.06.2023, якою нарахував зобов`язання до зменшення, внаслідок чого частково погашена заборгованість за грудень 2022 року в сумі 24 405 грн. 35 коп. та залишився не сплаченим борг за вказаний податковий період в сумі 32 670 грн. 50 коп.;

- податковою декларацією від 03.02.2023 за звітний 2023 рік, де відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання за січень - листопад 2023 року в загальній сумі 571 311 грн 16 коп. (щомісячні платежі у податкові періоди з січня по червень складають суму 57 131 грн 12 коп., а з липня по жовтень - 57 131 грн 11 коп.) (а.с. 15-16).

Таким чином, сума самостійно нарахованих але не сплачених відповідачем грошових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб становить 603 981 грн 66 коп.

Проте відповідачем узгоджені податкові зобов`язання по орендній платі не виконані.

З 01.07.2023 втратили чинність норми пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, якими було встановлено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України контролюючим органом відповідачу нарахована пеня із земельного податку в загальній сумі 4 грн 09 коп. та пеня з орендної плати в розмірі 13576 грн 29 коп. зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань (а.с. 13, 19-20).

Таким чином, грошові зобов`язання платника набули статусу податкового боргу, який рахується за відповідачем в загальній сумі 617 778 грн 76 коп., у тому числі: з земельного податку в сумі 220 грн 81 коп. ( основний борг - 216 грн 72 коп., пеня - 4 грн 09 коп.), з орендної плати з юридичних осіб в сумі 617 557 грн 95 коп. (основний борг - 603 981 грн 66 коп., пеня - 13 576 грн 29 коп.).

Підстави нарахування та розмір податкового боргу підтверджується також інтегрованими картками платника, що містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу (а.с.10, 14)

Пунктами 59.1, 59.4 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних норм позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 28.03.2023 року №0-2501, яка вручена позивачу 04.04.2023 (а.с. 21, 21 зворот.).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податковий борг в розмірі 617 778 грн 76 коп виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Приписами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Наведеними положеннями норм права чітко встановлений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України, і контроль за дотриманням такого обов`язку платниками податків покладений на позивача.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до Фермерського господарства «ІНВЕСТАГРО» про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути в дохід бюджету з рахунків Фермерського господарства «ІНВЕСТАГРО» в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти в загальній сумі 617 778 грн 76 коп. (шістсот сімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім грн 76 коп.) для погашення податкового боргу:

з земельного податку з юридичних осіб в сумі 220 грн 81 коп. на рахунок отримувача UA0025633, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м.Батурин/18010500, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

з орендної плати з юридичних осіб в сумі 617 557 грн 95 коп. на рахунок отримувача UA0025633, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м.Батурин/18010600, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, буд.11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Відповідач: Фермерського господарства «ІНВЕСТАГРО» (вул. Ярослава Мудрого, буд.22, м.Бахмач, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16500, ).

Повне рішення суду складено 03 квітня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО