Справа № 200/3065/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року справа №200/3065/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2023 року у справі № 200/3065/23 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Меламед В.Б. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними, скасувати дії та рішення №76 від 29.11.2022 року, повідомлені в листі №0500-0906-8/76887 від 27.12.2022 року, який отримано 28.12.2022 року, стосовно відмови у призначенні пенсії та бездіяльність щодо непризначення пенсії;

- зобов`язати призначити пенсію за віком з 16.08.2021 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2022 № 76 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16.08.2021 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступних періодів роботи: з 21.07.1975 по 15.05.1977; з 16.05.1977 по 30.06.1977; з 01.07.1977 по 14.11.1977; з 08.07.1983 по 28.11.1983; з 16.10.1989 по 02.05.1990; з 03.05.1990 по 30.09.1990; з 01.10.1990 по 15.10.1998; з 16.10.1998 по 11.10.2000; з 16.10.2000 по 10.08.2008; з 11.08.2008 по 09.04.2009; з 10.04.2009 по 18.05.2009; з 19.05.2009 по 14.10.2009; з 15.10.2009 по 15.04.2010; з 16.04.2010 по 13.09.2010, з урахуванням висновків суду по даній справі;.

- в решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. Апелянт зазначив, що з аналізу норми п. 2.9 Порядку № 22-1 слідує, що особа яка звертається до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії повинна пред`явити чинні паспорт або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації; при цьому документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку.

Пунктом 2.22 Порядку № 22-1 передбачено, що за документ, який засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 2.23 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

До матеріалів справи долучена копія трудової книжки, документи про заробітну плату не надавалися, документи, які б підтверджували факт реєстрації або фактичного проживання на території України не надавались.

Крім того, копія трудової книжки не придатна для сприйняття змісту в деяких наказах на прийом (переведення) та звільнення (неякісна копія стор.4-5); не прослідковується підтвердження зміна дошлюбного прізвища в установленому порядку(неякісна копія обкладинки та титульної сторінки трудової книжки), окремо свідоцтво про шлюб не надавалось; копія трудової книжки не засвідчена в установленому порядку.

В системі персоніфікованого обліку за РНОКПП НОМЕР_2 відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу.

Враховуючи встановлені обставини Головне управління приходить до висновку, що в даному випадку позивачем не дотримано норм Порядку №22-1 щодо подання необхідних документів для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо тлумачення норм Закону №1058-IV та Порядку №22-1 викладена у постанові Верховного суду від 21.09.2018 у справі №805/465/18-а, від 01.10.2021 у справі №280/5116/19, від 21.12.2021 у справі №540/1588/19.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/18561/21 від 9 лютого 2022 року встановлено, що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданий 06.10.2020 року.

16.08.2021 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 . До заяви було додано: довіреність представників; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; довідку про присвоєння РНОКПП; трудова книжка; апостильована особиста заява про призначення пенсії від 01.07.2021.

17.09.2021 року листом вих.№0500-1510-8/72164 відповідач надав відповідь на лист позивача від 16.08.2021 №4332, в якому зазначив наступне.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Згідно пункту 1.1. Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 заява про призначення пенсії може подаватись заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1.

Для надання повного пакету документів та заяви про призначення пенсії за допомогою веб-порталу електронних послуг необхідно авторизуватись в особистому кабінеті на веб-порталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису. В особистому кабінеті необхідно обрати пункт «Призначення пенсії». До заяви додаються скановані копії документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), визначені в пункті 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

30.11.2021 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив прийняти дану заяву та документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , додані до заяви, та передати за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення останнім пенсії ОСОБА_1 відповідно до зазначеного в його заяві. До заяви було додано: апостильована заява про призначення пенсії (копія); довіреність на представників (оригінал для огляду та засвідчена копія); посвідчення особи (оригінал для огляду та засвідчена копія); ІПН (оригінал для огляду та засвідчена копія); трудова книжка (оригінал для огляду та засвідчена копія).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року у справі №200/18561/21 було вирішено: позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.07.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.07.2021 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №200/18561/21 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року у справі № 200/18561/21.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року у справі №200/18561/21 набрало законної сили 26.09.2022 року.

За матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що представником позивача адвокатом Меламед Вадимом на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслано лист від 05.12.2022 року № 6287 про добровільне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року у справі №200/18561/21.

Листом відповідача від 27.12.2022 року № 0500-0906-8/76887 повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 по справі №200/18561/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянута апостильована заява від 01.07.2021 року та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.11.2022 №76 у зв`язку з не підтвердженням 27 років страхового стажу та відсутністю оригіналів або завірених в установленому порядку копій документів про вік і стаж заявника, відсутністю реєстрації на території України. Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 по справі №200/18561/21 в добровільному порядку.

До цього листа відповідачем додано в якості додатку рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, прийнятого відповідачем від 29.11.2022 року №76, в якому відповідач зазначив наступне.

Відмова у призначенні пенсії за віком гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 Дата звернення за призначенням пенсії за віком - 01.07.2021 р. Вік заявниці- 60 років. Необхідний страховий стаж відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон 1058-ІV ) складає 27 років.

Відповідно до абзацу першого та другого частини першої статті 26 Закону 1058 - особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року. Відповідно частини 1, 2 статті 24 Закону 1058-ІV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно абзацу першого, другого пункту 2.23 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1) при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком подаються такі документи: документ, що підтверджує номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; документи про стаж, що визначені трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637; для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 року орган, що призначає пенсію додає індивідуальні відомості про застраховану особу; документи про місце проживання особи.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-ІV - документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України та дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV передбачено, що громадяни України, а також іноземці чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання громадян України, які проживають за межами України, здійснюється в установленому порядку консульськими установами України за кордоном або дипломатичними представництвами.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року у справі №200/18561/21 повторно розглянута апостильована заява про призначення пенсії за віком та надані документи з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні. Надана копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон, не завірена в установленому законом порядку, не може підтверджувати особу та вік заявниці. Консульській облік є реєстрацією місця проживання/перебування громадян України, які проживають за її межами.

Згідно листа №4332 від 16.08.2021 від представника заявниці ОСОБА_2 , 17.10.2010 року ОСОБА_1 виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік консульському відділу посольства України в Державі Ізраїль. Документи, які б підтверджували факт реєстрації або фактичного проживання на території України не надавались.

На виконання вищевказаного рішення суду від 09.02.2022 по справі 200/18561/21 розглянута копія трудової книжки НОМЕР_4 від 29.08.1975 р., та згідно проведеного аналізу встановлено: копія трудової книжки не придатна для сприйняття змісту в деяких наказах на прийом (переведення) та звільнення (неякісна копія стор.4-5); не прослідковується підтвердження зміни дошлюбного прізвища в установленому порядку (неякісна копія обкладинки та титульної сторінки трудової книжки), окремо свідоцтво про шлюб не надавалось; копія трудової книжки не засвідчена в установленому порядку. В системі персоніфікованого обліку за РНОКПП НОМЕР_2 відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу. Таким чином, страховий стаж особи не підтверджено в установленому порядку у відповідності до вимог до статті 24 Закону 1058-ІV.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За результатами розгляду заяви від 01.07.2021 року згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 року у справі №200/18561/21, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України №1058-IV у зв`язку з відсутністю належним чином завірених документів про вік, стаж та необхідного страхового стажу 27 років. Не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду не перебуває та пенсію не отримує.

На виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року, представником позивача адвокатом Меламед Вадимом на адресу суду були надані наступні документи: свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було видане 31.10.1960 серії НОМЕР_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 16.10.1996 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів серії НОМЕР_6 (свідоцтво видане ОСОБА_5 ); свідоцтво про одруження з громадянином ОСОБА_6 та громадянки ОСОБА_5 де в графі «прізвище після одруження» «дружини» - зазначено ОСОБА_7 , свідоцтво видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька від 28.04.2004 серія НОМЕР_7 ; копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 .

За ч.ч. 3, 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно ч. 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За п. 2 ч. 1 статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За ст. 51 Закону № 1058 у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону N 1058-IV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-IV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Оспорюваними нормами Закону № 1058-IV, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

За ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні по справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ дійшов до висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в України, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 рішення).

Згідно п. 54 цього рішення ЄСПЛ наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі Пічкур проти України, як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Суд зазначає, що позивач, як громадянин України незалежно від країни свого проживання вправі користуватися конституційними правами, в тому числі й правом на пенсійне забезпечення,

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що 17.10.2010 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль і на час звернення її представника за нотаріально посвідченою довіреністю до органу Пенсійного фонду України, позивач вже досягла пенсійного віку, і відповідно, набула права на призначення та виплату пенсії за віком».

За ст. 44 Закону №1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно п. 1.3 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Таким чином, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 20.02.2018 року у справі № 757/12134/14-а.

Про що було зазначено судом в рішенні від 09.02.2022 року при розгляді справи №200/18561/21.

За пп. 1.8 та 1.9 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно п. 2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

За п. 2.23 Порядку документи необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, та і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

При поданні документів для призначення пенсії відповідачу надавалися: копія апостильованої заяви про призначення пенсії; довіреність на представників (оригінал для огляду та засвідчена копія); паспорт громадянина України для виїзду за кордон (оригінал для огляду та засвідчена копія); ІПН (оригінал для огляду та засвідчена копія); трудова книжка (оригінал для огляду та засвідчена копія), вищезазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви про призначення пенсії поданої на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для подальшого направлення за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за вих.№4813 від 30.11.2021, за підписом представника за дорученням ОСОБА_8 , зазначена заява разом з додатками була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про що свідчить наявний у нижньому правому куті даної заяви штамп вхідної кореспонденції «ПФУ Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області» в якому зазначено 30.11.2021.

Вищезазначене відображено також представником позивача адвокатом Вадимом Меламедом, про що він зазначає у позовній заяві, окрім цього, надання оригіналів при поданні даної заяви підтверджується відзивом відповідача наданим на позовну заяву по справі №200/18561/21, про що зазначається у рішенні суду від 09.02.2022, а саме «Відповідачем було розглянуто лист від 16.08.2021 та було направлено роз`яснення щодо здійснення невідповідно оформленого звернення про призначення пенсії, проте, позивач не прийняв до уваги зазначені рекомендації. 30.11.2021 представник позивача звернувся до Головного управління пенсійного фонду та повторно надав документи, але вже з наявними оригіналами додатків без урахування наданих відповідачем роз`яснень».

Таким чином, судом встановлений факт того, що представниками позивача, які діють за дорученням від її імені, надавались до Головного управління Пенсійного фонду України тільки в Запорізькій області оригінали документів, а саме: довіреність на представників; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; ІПН; трудова книжка, що також не заперечувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та було зазначено в рішенні суду при розгляді справи №200/18561/21.

Отже, зазначене відповідачем у його рішенні про відмову у призначенні пенсії від 29.11.2022 №76, що надана копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон не завірена в установленому порядку, не може підтверджувати особу та вік заявниці, суд не погоджується з даним твердженням відповідача враховуючи все вищенаведене, що також підтверджене наявними доказами та встановлено судом.

Щодо посилання відповідача в спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 29.11.2022 року щодо документів, які б підтверджували факт реєстрації або фактичного проживання на території України.

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджено форму заяви про призначення пенсії, яка складається з двох аркушів.

За п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Згідно п. 2.25 Порядку № 22-1 до заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Таким чином, цими нормами прямо передбачено можливість виплати пенсії особі, яка виїздить на постійне місце проживання за кордон, на підставі паспорту громадянина України для виїзду за кордон та довідки про зняття з реєстрації місця проживання в Україні, що свідчать про помилковість вимоги відповідача щодо надання позивачем документу на підтвердження фактичного місця проживання (реєстрації) на території України.

Крім того, відповідач в спірному рішенні погоджується з тим, що консульський облік є реєстрацією місця проживання/перебування громадян України, які проживають за її межами та зазначає, що згідно листа №4332 від 16.08.2021 від представника заявника ОСОБА_2 , 17.10.2010 ОСОБА_1 виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

Враховуючи зміст преамбули та ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання на території України.

Отже, посилання відповідача на відсутність будь-яких документів, що підтверджують місце проживання (реєстрацію) особи на території України є безпідставними, а відмова у призначенні пенсії з посиланням на ненадання документів на підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України є необґрунтованою.

За ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Отже, зняття особи з реєстрації в Україні не позбавляє її громадянства України та права на отримання пенсії в Україні, якщо ця особа набула такого права, працюючи та сплачуючи страхові внески протягом встановленого законом строку, та досягнувши пенсійного віку.

Згідно ст. 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492 документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України.

За ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, які підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

За матеріалами справи оригінал паспорту надано представником ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 30.11.2021 року, дата отримання зазначеним управлінням вбачається у нижньому правому куті даної заяви.

Виходячи з правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 20.09.2018 року у справі № 754/3047/17.

Крім того, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав і, виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами.

Позивач є громадянином України, який постійно проживає на території держави Ізраїль, відтак подання ним документу із зазначенням постійного місця проживання в Україні є неможливим, а тому не подання такого документу не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Крім того, Порядок № 22-1 взагалі не визначає алгоритму дій особи, яка проживає за межами України і не має в останній постійного місця проживання та реєстрації що не може бути підставою для позбавлення особи взагалі права на пенсійне забезпечення.

Також, відсутність законодавчо визначеного порядку подання громадянами України заяв про призначення пенсії у випадку постійного проживання поза межами України, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Щодо доводів відповідача у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії про відсутність належним чином завірених документів про вік, стаж та необхідного страхового стажу.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначає Закон України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VI).

За абз. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 статті 22 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Згідно п. 14 ч. 7 статті 22 Закону № 5492-VI до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: дата закінчення строку дії документа.

За ч. 10 статті 22 Закону № 5492-VI у разі втрати паспорта громадянина України для виїзду за кордон або закінчення строку його дії під час перебування в Україні громадянина, який постійно проживає за кордоном, оформлення та видача йому паспорта для виїзду за кордон здійснюються розпорядником Реєстру.

Згідно ч. 16 статті 22 Закону № 5492-VI оформлення і видача замість втраченого або викраденого та обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюються розпорядником Реєстру (у разі проживання заявника в Україні) чи ЗДУ (у разі постійного проживання або тимчасового перебування заявника за кордоном).

За п. 1 «Перехідних положень» Закону № 5492-VI документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, видані до дня набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення строку їх дії та не підлягають обов`язковій заміні.

За пп. 2 пункту 89 Порядку, оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 року № 152, паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі: закінчення строку його дії або прийняття рішення про його обмін до закінчення строку його дії.

Отже, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є належним документом, що засвідчує особу, виключно протягом дії такого паспорта та втрачає чинність після закінчення строку його дії.

Оскільки представником позивача разом із заявою про призначення пенсії 30.11.2021 року надавався територіальним органам Пенсійного фонду України, оригінал паспорту позивача для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданого 06.10.2020 року та дійсного до 06.10.2030 року (для огляду та засвідчення копій), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем виконані вимоги пункту 2.9 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1, який був дійсний на момент звернення до ПФУ за призначенням пенсії та дійсний на період розгляду зазначеної справи.

З цього паспорту позивача для виїзду за кордон вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України.

Щодо зазначеного відповідачем у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 29.11.2022 року №76, що «На виконання вищевказаного рішення суду від 09.02.2022 по справі 200/18561/21 розглянута копія трудової книжки НОМЕР_4 від 29.08.1975 р., та згідно проведеного аналізу встановлено: копія трудової книжки не придатна для сприйняття змісту в деяких наказах на прийом (переведення) та звільнення (неякісна копія стор.4-5); не прослідковується підтвердження зміна дошлюбного прізвища в установленому порядку (неякісна копія обкладинки та титульної сторінки трудової книжки), окремо свідоцтво про шлюб не надавалось; копія трудової книжки не засвідчена в установленому порядку».

За п.1.9 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) (у редакції чинній на дату первинного звернення позивача із заявою про призначення пенсії), передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Доказів відповідачем щодо надсилання листів на адресу представника позивача адвоката Меламеда Вадима стосовно надання додаткових документів щодо підтвердження зміни дошлюбного прізвища в установленому порядку, свідоцтво про шлюб позивача, на адресу суду надано не було.

Згідно п.2.28 Порядку № 22-1 документи, передбачені розділом II цього Порядку, що підтверджують відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), дату та місце народження, походження особи, укладення шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть особи, інші акти цивільного стану особи, наявність в особи інвалідності, право на пільги за соціальною ознакою, здобуття дітьми та учнями дошкільної та загальної середньої освіти, місце проживання (перебування) особи, подаються до органу, що призначає пенсію, у випадку, коли такі відомості відсутні або містять розбіжності в інформаційних системах, зазначених у підпункті 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» (далі - відповідні інформаційні системи).

За п. 1 постанови КМУ «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» від 17 липня 2019 року № 681 (чинної як на дату подання заяви позивача про призначення йому пенсії так і на дату винесення зазначеного рішення по справі) з метою зниження адміністративного навантаження на громадян, а також оптимізації та підвищення ефективності роботи органів Пенсійного фонду України шляхом впровадження електронної міжвідомчої взаємодії Кабінет Міністрів України постановляє:

установити, що:

1) для призначення, перерахунку, поновлення, припинення, продовження виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведення з одного виду пенсії на інший (далі - призначення пенсії) на запит органів, які призначають пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня його отримання подаються такі відомості:

- з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Відомості подаються Державною фіскальною службою відповідно до закону;

- з Державного реєстру актів цивільного стану громадян - дата та місце народження і походження особи, про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, інші акти цивільного стану особи. Відомості подаються в порядку, встановленому Міністерством юстиції та Пенсійним фондом України; з централізованого банку даних з проблем інвалідності - про осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю. Відомості подаються у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики та Пенсійним фондом України;

- з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, - про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою. Відомості подаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики та Пенсійним фондом України;

- з реєстрів даних про дітей дошкільного, шкільного віку та учнів, які проживають чи перебувають в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, - про здобуття такими дітьми та учнями дошкільної та загальної середньої освіти. Відомості подаються структурними підрозділами, відповідальними за створення та постійне оновлення зазначених реєстрів, відповідно до Порядку ведення обліку дітей дошкільного, шкільного віку та учнів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. № 684 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 76, ст. 2325; 2018 р., № 80, ст. 2663). Відомості подаються в порядку, встановленому Міністерством освіти і науки та Пенсійним фондом України;

- з реєстрів територіальних громад - про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування. Відомості подаються органами реєстрації;

2) забороняється вимагати від особи, яка подає заяву для призначення пенсії, документи, що підтверджують відомості, зазначені у підпункті 1 цього пункту (крім випадку, коли такі відомості відсутні або містять розбіжності у відповідній інформаційній системі або особа не надала згоди на отримання та обробку її персональних даних з певної інформаційної системи), а також відомості, які містяться в інформаційних системах Пенсійного фонду України та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Положення щодо обміну відомостями, зазначеними у підпункті 1 цього пункту, діють до організації електронної інформаційної взаємодії відповідних інформаційних ресурсів згідно з Порядком організації електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 357 «Деякі питання організації електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 41, ст. 1450).

Доступ до зазначених у підпункті 1 цього пункту реєстрів здійснюється авторизовано із збереженням інформації про службову або посадову особу, яка зробила запит, з використанням засобів реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на центральному рівні за умови надання особою, яка подає заяву для призначення пенсії, а у випадках, передбачених законом, - також членами її сім`ї згоди на отримання та обробку їх персональних даних.

Згідно порядку подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян» від 11.09.2020 року № 17-1 далі (Порядок №17-1) (чинного на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком), якою передбачено, наступне:

1. Цей Порядок визначає процедуру подання Пенсійному фонду України відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про дату та місце народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені (далі - інформаційна взаємодія).

2. Інформаційна взаємодія здійснюється з використанням даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр), який містить конфіденційну інформацію про фізичну особу, на центральному рівні в електронному вигляді інформаційно-телекомунікаційними засобами із застосуванням засобів технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».

3. Інформаційну взаємодію забезпечують державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України та визначене адміністратором Реєстру, та Пенсійний фонд України.

4. Інформаційна взаємодія здійснюється з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації, рівень захисту якої повинен відповідати ступеню обмеження доступу до неї.

5. Інформаційна взаємодія здійснюється безоплатно та передбачає передачу на запит Пенсійного фонду України відомостей про дату та місце народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів відповідно до Положення про електронну взаємодію державних електронних інформаційних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 606.

6. Перелік та обсяг відомостей, які надаються на запит, структура інформаційних повідомлень, що передаються та приймаються, строки впровадження програмного забезпечення для інформаційної взаємодії, процедура взаємодії інформаційних систем та зміни до них, визначаються в договорі про інформаційну взаємодію відповідно до Порядку організації електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 357.

7. Електронні дані повинні містити інформацію з Реєстру, актуальну на дату передання відповіді на запит.

8. Інформація, що передається з Реєстру у порядку інформаційної взаємодії, використовується виключно для призначення, перерахунку, поновлення, припинення, продовження виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведення з одного виду пенсії на інший і не може бути передана третій стороні, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи викладене, відповідач мав можливість отримати додаткові документи для всебічного, повного розгляду заяви позивача про призначення їй пенсії за віком, але всупереч Порядкам №22-1 та №17-1 затвердженим постановами правління ПФУ та постанови КМУ «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення», відповідачем цього зроблено не було, доказів протилежного до суду надано не було.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

За ст. 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв.

За ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 1 - 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, інші документи необхідні для підтвердження трудового стажу лише за відсутності трудової книжки або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

В спірному рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідач взагалі не надав аналізу стосовно періодів роботи позивача враховуючи наступні підстави: - «копія трудової книжки не придатна для сприйняття змісту в деяких наказах на прийом (переведення) та звільнення (неякісна копія стор.4-5); не прослідковується підтвердження зміна дошлюбного прізвища в установленому порядку (неякісна копія обкладинки та титульної сторінки трудової книжки), окремо свідоцтво про шлюб не надавалось; копія трудової книжки не засвідчена в установленому порядку».

Крім того, судом вже надавалась оцінка цьому та враховуючи, що позивачем на вимогу ухвали суду були надані необхідні докази, що підтверджують зміну прізвища позивача з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та на « ОСОБА_7 », отже у суду відсутні сумніви щодо трудової книжки заповненої на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В копії трудової книжки ОСОБА_11 серії НОМЕР_4 зазнчаено наступні періоди роботи:

1. З 21.07.1975 зарахована в штат радгоспу «Приморський» на посаді робочої;

2. З 16.05.1977 призначена робочою нафтобази;

3. З 01.07.1977 зарахована учнем столової школи Голопристанський комбінат громадського харчування;

4. З 14.11.1977 закінчила повний курс навчання згідно програми та направлена на роботу по спеціальності;

5. З 08.07.1983 прийнята поваром 3 розряду столової №2 Червоногвардійського ОРС виробничого об`єднання «Макіїввугілля»;

6. З 28.11.1983 звільнена за власним бажанням;

7. З 16.10.1989 прийнята сезонно апаратницею хімводочищення 2 розряду;

8. З 03.05.1990 переведена маляром 3 розряду;

9. З 01.11.1991 перейменування підприємства;

10. З 01.10.1990 переведена апаратницею хімводочищення 2 розряду;

11. З 16.10.1998 переведена оператором котельні 3 розряду;

12. З 11.10.2000 звільнена за власним бажанням;

13. З 16.10.2000 прийнята машиністом котлів 4 розряду в котельню;

14. З 11.08.2008 переведена на посаду майстра по ремонту обладнання в котельню;

15. З 10.04.2009 переведена на посаду машиніста котлів 4 розряду котельної;

16. З 19.05.2009 переведена на посаду сторожа в господарський відділ;

17. З 15.10.2009 переведена на посаду машиніста котлів в котельню на період опалювального сезону;

18. З 16.04.2010 переведена на посаду сторожа в господарський відділ;

19. З 13.09.2010 звільнена за власним бажанням.

Оскільки стаж роботи підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність відмови відповідача в зарахуванні спірних періодів роботи зазначених та належним чином відображених в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 до її страхового стажу.

Отже, відповідач зобов`язаний зарахувати до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи позивача: з 21.07.1975 по 15.05.1977; з 16.05.1977 по 30.06.1977; з 01.07.1977 по 14.11.1977; з 08.07.1983 по 28.11.1983; з 16.10.1989 по 02.05.1990; з 03.05.1990 по 30.09.1990; з 01.10.1990 по 15.10.1998; з 16.10.1998 по 11.10.2000; з 16.10.2000 по 10.08.2008; з 11.08.2008 по 09.04.2009; з 10.04.2009 по 18.05.2009; з 19.05.2009 по 14.10.2009; з 15.10.2009 по 15.04.2010; з 16.04.2010 по 13.09.2010.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Отже, пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.11.2022 року № 76 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії з 16.08.2021 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії), то в цій частині суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком з 16.08.2021 року задоволенню не підлягають, так само як і позовні вимоги в частині здійснення виплат пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» задоволенню теж не підлягають, враховуючи що вони заявлені на майбутнє тобто в даному випадку є передчасними.

В цій частині рішення суду не оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно посилання апелянта на правову позицію щодо тлумачення норм Закону №1058-IV та Порядку №22-1, викладену у постановах Верховного суду від 21.09.2018 у справі №805/465/18-а, від 01.10.2021 у справі №280/5116/19, від 21.12.2021 у справі №540/1588/19, то колегією суддів не можуть бути прийняті посилання на ці висновки, оскільки обставини справи № 200/3063/23 виникли за різних фактичних обставин, ніж у справах, на які посилається апелянт.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.11.2022 № 76 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16.08.2021 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступних періодів роботи: з 21.07.1975 по 15.05.1977; з 16.05.1977 по 30.06.1977; з 01.07.1977 по 14.11.1977; з 08.07.1983 по 28.11.1983; з 16.10.1989 по 02.05.1990; з 03.05.1990 по 30.09.1990; з 01.10.1990 по 15.10.1998; з 16.10.1998 по 11.10.2000; з 16.10.2000 по 10.08.2008; з 11.08.2008 по 09.04.2009; з 10.04.2009 по 18.05.2009; з 19.05.2009 по 14.10.2009; з 15.10.2009 по 15.04.2010; з 16.04.2010 по 13.09.2010, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 листопада 2023 року у справі № 200/3065/23 за позовом ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 3 квітня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв