Справа № 460/22569/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Зозуля Д.П.

26 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/22569/23 пров. № А/857/241/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Пославського Д.Б.

представника апелянта: Раєвської В.А.

представника позивача: Іовчик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 460/22569/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 979 від 28.08.2023р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. (п.1 наказу);

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області "По особовому складу" № 208 о/с від 31.08.2023р. в частині звільнення із служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби), ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області;

- поновити на службі в Національній поліції України та на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 01.09.2023р.;

- стягнути середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2023р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт Головне управління Національної поліції в Рівненській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22.11.2023р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Представник апелянта Раєвська В.А. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Представник позивача Іовчик О.А. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 13.04.2023р., перебував на службі в Національній поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

23.07.2023р. до Відділу поліції №1 Сарненського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 щодо дорожньо транспортної пригоди, яка сталась 23.07.2023р. в 21 год. 50 хв на перехресті вулиць 1000 - ліття та Воробинська у м. Дубровиця Сарненського району за участі автомобіля Аudi A6, днз НОМЕР_1 , під керуванням останнього, та автомобіля Hyundai Santa Fe, днз НОМЕР_2 , водій якого залишив місце події.

В подальшому, як стало відомо, на момент даної дорожньо-транспортної пригоди у автомобілі Hyundai Santa Fe перебував дізнавач сектору дізнання ВП № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , якого доставлено у приймальне відділення з діагнозом: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, садна лобної ділянки голови, що підтверджується повідомленням Дубровицької центральної районної лікарні від 24.07.2023р. близько 00 год. 50 хв.

24.07.2023р. Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 1603 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Із змісту висновку службового розслідування видно, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.07.2023р. у м. Дубровиця Сарненського району за участі дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 та з інших підстав, складеного 25.08.2023р., комісія вважала би: службове розслідування завершити, відомості, які стали підставою для його призначення вважати такими, що знайшли своє підтвердження. За порушення службової дисципліни, п.п.1, 2 ч.1, ч. 2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, п.1,п.2 ч.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, що виразились у недотриманні вимог п.6 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2023р. № 5298/216/01-23, у частині не повідомлення 23.07.2023р. про факт дорожньо-транспортної пригоди за скороченим номером 102 та у незабезпеченні належних умов зберігання отриманої на постійне носіння та зберігання табельної та автоматичної зброї, керуючись ст.19 Закону України Про Національну поліцію, ст.ст.11, 12, 13, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0143916), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про національну поліцію - звільнити зі служби в поліції. .

Крім того, висновком службового розслідування встановлено, що 23.07.2023р. із служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 щодо дорожньо транспортної пригоди, яка сталась 23.07.2023р. в 21 год. 50 хв на перехресті вулиць 1000- ліття та Воробинська у м. Дубровиця Сарненського району за участі автомобіля Аudi A6, днз НОМЕР_1 , під керуванням останнього, та автомобіля Hyundai Santa Fe, днз НОМЕР_2 , водій якого залишив місце події.

Дисциплінарна комісія встановила, що дізнавач сектору дізнання Відділу поліції № 1 Вараського Районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_1 направляючись за адресою місця проживання, перебуваючи в автомобілі Hyundai Santa Fe, під керуванням його матері ОСОБА_3 , яка під час руху по вул. Воробинській не впоралась з керуванням, допустила зіткнення з автомобілем Аudi A6, та залишила місце події.

Разом з тим, 24.07.2023р. із служби 102 Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області надійшло повідомлення медичної сестри приймального відділення Дубровицької Центральної районної лікарні про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_1 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження в м. Дубровиця, вул. Воробинська, та був доставлений в приймальне відділення Дубровицької Центральної районної лікарні з діагнозом : закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, садна лобної ділянки голови.

В ході службового розслідування встановлено, що позивач отримав на постійне носіння та зберігання автоматичну зброю АК -74, калібру 5*45 мм та 120 набоїв до неї . Вказану зброю останній зберігав в своєму тимчасовому помешканні, в металевій шафі, яку він привіз для цього з м. Дубровиця, і вказана шафа належить його батькові ОСОБА_4 оскільки останній є власником зброї для здійснення відсічі збройної агресії російської федерації

Вказана металева шафа складається з металевого коробу, приблизним розміром 1м*0,30, і була прикручена до підлоги в кімнаті ОСОБА_1 , яку він винаймав.

Згідно службової характеристики лейтенант поліції ОСОБА_1 за період служби в Національній поліції та займаної посади, зарекомендував себе професійно грамотним, відповідальним, дисциплінованим та добросовісним працівником. Постійно підвищує свій професійний та загальноосвітній рівень, проявляє ініціативу при виконанні службових обов`язків. На належному рівні здійснює свої обов`язки, передбачені посадовою інструкцією, а саме забезпечує повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень , які відносяться до найбільш складних та резонансних, а також вчинених неповнолітніми у межах строків, встановлених КПК України.

У ході проведеного службового розслідування позивачу запропоновано опитування на поліграфі, на що останній відмовився.

28.08.2023р. наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 979 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, п.1, п.2 ч.1, ч.2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, п.1, п.2 ч.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, що виразились у недотриманні вимог п.6 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2023р. № 5298/216/01-23, у частині не повідомлення 23.07.2023р. про факт дорожньо-транспортної пригоди за скороченим номером 102 та у незабезпеченні належних умов зберігання отриманої на постійне носіння та зберігання табельної та автоматичної зброї, лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0143916), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про національну поліцію - звільнено із служби в поліції. .

31.08.2023р. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 208 По особовому складу лейтенанта поліції ОСОБА_1 дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області звільнено зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ) відповідно до ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію №580-VІІІ від 02.07.2015р. .

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" видно, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно ч.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

В ст.3 Дисциплінарного статуту видно, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

У ст.11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ч. 1-3 ст.13 Дисциплінарного статуту зазначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

ч.4, ч.7 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Системний аналіз вказаних норм дають підстави для висновків, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. № 893, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок проведення службових розслідувань) проведення службових розслідувань.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування має встановити:

-наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

-наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

-ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

-обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

-відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

-вид і розмір заподіяної шкоди;

-причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Як видно з матеріалів справи, події 23.07.2023р., які перебувають в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з висновками Головного управління Національної поліції в Рівненській області про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та його звільненням зі служби в Національній поліції, були предметом перевірки службового розслідування Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не заперечуються самим позивачем, що останній не дотримався вимог п.6 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2023р. № 5298/216/01-23, у частині не повідомлення 23.07.2023р. про факт дорожньо-транспортної пригоди де він був потерпілим, за скороченим номером 102.

Разом з тим, ОСОБА_1 в телефонному режимі, повідомив про дану подію свого безпосереднього керівника начальника СВП №1 Вараського РВП капітана поліції ОСОБА_5 , що підтверджується наявними в матеріалах службового розслідування та досліджених судом письмовими поясненнями останнього.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Дисциплінарна комісія при визначенні виду стягнення не врахувала характер проступку, особу правопорушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та призначила позивачу найважчий вид стягнення - звільнення зі служби.

Крім того, всупереч вимогам п.1,4 розд. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції , затвердженого Наказом МВСУ №893 від 07.11.2018р. при визначенні виду відповідальності за вказані вище дії ОСОБА_1 (не повідомлення на лінію 102 про ДТП) суб`єкт владних повноважень не встановив виду й розміру шкоди заподіяної його діями (бездіяльністю); не врахував причини та умови, що призвели до вчинення вказаного проступку.

Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що з сигнальної картки, довідки про тимчасову непрацездатність № 288, медичної карти стаціонарного хворого № 4019, інформаційної довідки за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2023р.; листа Дубровицької міської лікарні від 31.07.2023р.; медичної довідки № 25 видно, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку, садна лобної ділянки що очевидно могло бути причиною технічного не повідомлення останнього про факт ДТП на лінію 102.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування суб`єктом владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Рівненській області до ОСОБА_1 найважчого виду стягнення за вказану дію (бездіяльність), є протиправним, необґрунтованим та таким, що сприяє виникненню у позивача надмірного тягаря.

Стосовно доводів апелянта щодо не забезпечення позивачем належних умов зберігання та постійне носіння табельної та автоматичної зброї, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вказаний проступок встановлений в ході службового розслідування, призначеного в рамках іншого дисциплінарного проступку. Тому, висновок дисциплінарної комісії стосовно вчинення ОСОБА_1 даного дисциплінарного проступку, враховуючи вимоги ч.7 ст. 14 Дисциплінарного статуту - є таким, що проведений з порушенням встановленої процедури, а тому позивач не може бути підданий дисциплінарному стягненню за його вчинення.

Стосовно доводів апелянта, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлялись від надання пояснень за допомогою поліграфа, та в подальшому взагалі відмовились від надання будь яких пояснень, що могло б свідчити про перешкоджання проведенню службового розслідування та встановлення об`єктивної істини, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.:

В п.7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань видно, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

В ст.19 Дисциплінарного статуту видно, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

ст.ст.1, 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Так, у висновку службового розслідування не встановлено, які саме дії позивача кваліфіковано Дисциплінарною комісією як такі, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійних якостей поліцейського Національної поліції.

Крім того, сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду зазначена у постанові від 17.11.2022р. у справі №480/9492/20, від 06.02.2020р. у справі №826/1916/17 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 29.08.2019р. у справі № 9901/986/18, дійшла висновків, що дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Однак, наявність таких повноважень у відповідача не означає, що він як орган державної влади не повинен дотримуватись встановленому на законодавчому рівні механізму, тобто правової процедури здійснення його повноважень, також його рішення повинні відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.

Верховний Суду у постанові від 17.11.2022р. у справі №480/9492/20 зазначає, що стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

ч.1 ст. 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що в ході проведення службового розслідування та при прийнятті оскаржуваних наказів, суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Рівненській області не провів об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановив та не обґрунтував, тяжкість вчиненого проступку; не довів вину позивача в скоєнні проступків, що є наслідком застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції у Рівненській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституції України.

Так, у рішенні від 10.02.2010р. у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003р.). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 460/22569/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.04.2024р.