Справа № 160/8549/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/8549/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтакт» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтакт» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Торгпромконтракт» звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 22.02.2023 року №UA110050/2023/000050/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації за №UA110050/2023/000063 від 22.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Торгпромконтракт» з метою митного оформлення товарів подало до Дніпровської митниці електронну митну декларацію № UA110050/2023/000559 від 20.02.2023, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Торгпромконтракт», звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно матеріалів справи, поставка партії товару, заявленої у даному випадку до митного контролю, здійснювалася на умовах CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), з урахуванням положень Контракту №07042021 від 04.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.11.2022. В свою чергу умовами контракту з урахуванням додаткової угоди від 21.11.2022 визначено, що Вартість фрахту Покупець сплачує Продавцю додатково, у зв`язку з чим позивач сплатив Продавцеві за контрактом вартість фрахту у сумі 2 063,80 Євро, що підтверджується банківською випискою (Swift від 21.02.2023). Разом з цим, оплата Позивачем послуг ТЕО (тобто вартості транспортування від порту призначення - GDANSK до місця ввезення на митну територію України) згідно виставлених та наявних у матеріалах справи рахунків станом на дату прийняття Відповідачем оскаржуваних рішень не здійснювалась, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг ще підписано. Матеріали справи містять лише розрахунок послуг ТЕО згідно виставлених рахунків на оплату, що підтверджено довідками ТОВ «Клевер Тім» від

15.02.2023. Наведене в свою чергу унеможливлювало підтвердження банківськими документами факту понесения таких витрат при визначенні митної вартості товару, заявленого до митного контролю, тим паче, що і сам відповідач вимагав надати такі документи за умови оплати рахунків ТЕО.

В свою чергу відповідно до Інкотермс-2000 CIF (Cost, Insurance and Freight (...named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (...назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Зважаючи на те, що перевезення товару у даному випадку здійснювалося морем на умовах поставки CIF, то в даному випадку позивач не повинен був додатково страхувати товар, адже будь-якого застереження про це немає і за умовами контракту №07042021 від 04.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.11.2022.

Позиція відповідача також зводилась до того, що відомості щодо вартості послуг страхування документально не підтверджені. Так, згідно матеріалів справи, відповідач наполягав на тому, що надані до митного контролю інвойси не містять відомостей щодо понесених витрат на страхування, у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 зазначена лише вартість фрахту, що в свою чергу викликало у Відповідача сумніви у повноті включення всіх витрат на транспортування та страхування до митної вартості.

Таку позицію відповідача фактично взято до уваги судом першої інстанції, тоді як матеріали справи свідчать про відсутність у позивача обов`язку нести витрати по страхуванню товару.

Як вже зазначалося, за умовами терміна CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, саме продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

Відтак, зазначена у декларації країни відправлення вартість страхування на рівні 22,88 Євро за кожну партію була сплачена саме продавцем за контрактом.

При цьому вказана у страховому полісі № від 06.12.2022 страхова сума 28 604,27 Євро не охоплюється заявленою позивачем митною вартістю товару, адже є сумою, яка покриває ризики на випадок втрати або пошкодження вантажу під час транспортування.

У даному випадку при здійсненні оплати за товар, Позивач у призначенні платежів здійснив вказівку на номер та дату контракту, а також номер інвойсу, що дозволяє ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром. Документально заявлена митна вартість за ЕМД від 20.02.2023 № UA110050/2023/000559 MRN №23UA99U5 за основним методом (за ціною договору) підтверджується і актом звірки між позивачем та Продавцем товару.

Тобто у дійсності позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які у сукупності містять достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 МК України.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначено, що на підставі встановлених судом обставини, оскільки позивачем не підтверджено заявлену митну вартість товару, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно було проведено коригування митної вартості за рішенням №UA110050/2023/000050/1 від 22.02.2023. В апеляційній скарзі вказано, що за умовами поставки CIF позивач не повинен був додатково страхувати товар. Митний орган з цього приводу зауважує, що питання стосувалось витрат по страхуванню товару, а саме не включення суми таких витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари відповідно до приписів частини 10 статті 58 Митного кодексу України. В матеріалах справи міститься страховий поліс № від 06.12.2022 в якому зазначена страхова сума 28 604,27 Євро, відомості щодо вартості послуг страхування документально не підтверджені. Позивач стверджує, що у страховому полісі № сума 28 604,27 євро не охоплюється заявленою позивачем митною вартістю товару, адже є сумою, яка покриває ризики. Однак митниця заперечує таке твердження позивача, оскільки страховий поліс - документ, що визначає правила страхування та умови страхового договору, в якому зазначаються розміри виплачуваної допомоги та необхідних страхових внесків. Отже сума вказана в наданому страховому полісі 28 604,27 євро є сумою узгодженою страховиком і страхувальником, а тому ця сума мала бути включена до митної вартості товару. У зв`язку з чим позиція позивача стосовно цього питання є необґрунтованою. З огляду на вищезазначене, в апеляційній скарзі позивач не навів жодних обґрунтованих підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «Торгпромконтракт» (покупець) та компанією «SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP», Китай, (продавець) укладено контракт № 07042021 від 04.04.2021 року, предметом якого є: передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao такі товари: ровінг прямий EDR24-2400-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR24-4800-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR17-1200-386 за ціною USD 0,92/кг.

Кількість, асортимент, строки поставок товару та ін. визначаються замовленнями, спрямованими на адресу продавця або підтвердженням замовлень, спрямованих на адресу покупця (пункт 1.3.1 контракту).

Пунктом 2.1 контракту визначено, що ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у USD.

Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у USD на рахунок продавця (пункт 2.3 контракту).

Ціна товару може бути змінена через підписання сторонами додаткової угоди (пункт 2.6 контракту).

Пунктом 3.4 контракту визначено, що продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження.

Строк, умови і спосіб поставки кожної партії товару узгоджується сторонами в замовленні/підтвердженні замовлення (пункт 3.7 контракту).

04.04.2021 до вказаного контракту було укладено додаткову угоду №21112022/1, за умовами якої розділ 1 контракту викладено у наступній редакції: «Продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao або CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), такі товари: ровінг прямий EСR24-4800D-601, ровінг прямий EСR24-9600D-601, ровінг прямий EСR24-2400D-601, ровінг прямий EСR17-1200D-608 за цінами, визначеними умовами даного контракту та додатковими угодами до нього».

Крім цього, вказаною додатковою угодою пункт 2.1 контракту викладено у наступній редакції: «Ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у EUR. У випадку поставки Товару на умовах CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), ціна товару є наступною: ровінг прямий ECR24-4800D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-9600D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-2400D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR17-1200D-608 за ціною EUR 0,58/кг. Вартість фрахту покупець сплачує продавцю додатково на підставі виставленого інвойсу у розмірі, визначеному таким інвойсом по кожній партії товару.

Також пункт 2.3 контракту викладено у наступній редакції: «Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у EUR на рахунок продавця».

На виконання умов контракту № 07042021 від 04.04.2021 року було складено інвойс № SDFE3220901-5/1 від 04.12.2022 на постачання товару «ровінг прямий ECR24-2400D-601» за ціною 0,58 євро, загальною вартістю 1396,64 євро, та товар «ровінг прямий ECR24-4800D-601» за ціною 0,58 євро, загальною вартістю 22543,44 євро, вартість морського фрахту 2063,80 євро, загалом 26003,88 євро.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № 23UA99U5 (UA110050/2023/000559) від 20.02.2023 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: контракт № 07042021 від 04.04.2021, додаткова угода №21112022/1 від 21.11.2022, інвойси № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 та № SDFE3220901-5/1 від 04.12.2022, коносамент (Bill of lading) № 223218889 від 03.12.2022, автотранспортні накладні № 14022023 та № 140220231 від 14.02.2023, банківський документ від 19.09.2022 року, довідка про транспорті витрати № 1502/2 від 15.02.2023 року, договори про перевезення, страховий поліс від 06.12.2022.

Митна вартість товару ТОВ «Торгпромконтракт» визначена за основним методом - за ціною договору.

У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровською митницею запропоновано декларанту у 10-денний термін надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Під час проведення консультацій декларантом листом № 01/02 від 21.02.2023 надано додаткові документи: банківський платіжний документ від 21.02.2023.

Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110050/2023/000050/1 від 22.02.2023, яким до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ резервний, та скориговано загальну вартість товару з 26003,88 до 58851,32 євро.

Обставини прийняття вказаного рішення:

1. відповідно до п. 2.3 контракту, інвойсу від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 умови оплати - 100 % передплата та доплата залишку після отримання коносаменту. За банківським платіжним документом № Swift від 19.09.2022 за контрактом від 04.04.2021 № 07042021 та рахунком-проформою від 16.09.2022 № SDFE3220901 (зазначених в графі документу) на адресу продавця перераховано 58000,00 EUR. Проформа-інвойс від 16.09.2022 № SDFE3220901 виставлена компанією SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP на 100 % оплату за товар на загальну суму 58000,00 EUR на умовах поставки FOB Qingdao, Китай, тобто без врахування транспортної складової вартості товару на умовах постачання CIF Gdansk, Польща. Товар відвантажено продавцем за коносаментом від 03.12.2022 № 223218889. Відповідно до п.2.3 контракту та інвойсу 24.11.2022 № SDFE3220901-3 після отримання коносаменту покупець повинен здійснити 100 % доплату залишку вартості товару з урахуванням транспортної складової фактурної вартості товару. В інвойсі від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 вартість морського фрахту зазначена на рівні 2063,80 EUR. Банківського платіжного документу про оплату вищезазначеної суми для обчислення транспортної складової митної вартості товару декларантом не надано.

2. відповідно до п.3.4 контракту продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження. Підтвердження отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження до митного оформлення не надано;

3. відповідно до пункту 1.2 договору ТЕО № 1111/22/02 від 11.11.2022 перевезення здійснюється на підставі договору та заявок на перевезення. Відповідно до пункту 1.2 заявка є невід`ємною частиною договору. Детальні умови перевезення визначаються у заявках. В рахунках на оплату №№ РФ-16393, РФ-16394 від 15.02.2023 відсутнє посилання на заявку на перевезення, відповідно до якої здійснено послуги з перевезення оцінюваної партії товарів. Також у рахунках зазначено, що рахунок підлягає сплаті протягом 3 банківських днів. Банківські платіжні документи щодо оплати послуг ТЕО до митного оформлення не надано.

4. наданий прайс-лист та комерційна пропозиція містять цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в контракті, які декларуються за ЕМД від 20.02.2023 № UA110050/2023/000559, отже мають суб`єктивний характер;

5. заявка на перевезення від 15.02.2023 містить дані щодо перевантаження у м.Косаково (Польща) та автоперевезення від м.Косаково (Польща) до м.Дніпро. ТЕО від м.Косаково (Польща) до м.Дніпро також показано у рахунках на оплату №№ РФ-16393, РФ-16394 від 15.02.2023. У додатковій угоді № 21112022/1 від 21.11.2022, у від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 умови поставки CIF GDANSK. Транспорті витрати від CIF GDANSK до Косаково не зазначено в жодному транспортному документі;

6. згідно наданої декларації країни відправлення від 08.12.2022 вартість фрахту становить 2050 доларів США, що не відповідає даним зазначеним у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 (2063,80 євро). Також вартість фрахту зазначена тільки в інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 і не підтврджена жодним транспортним (перевізним) документом. Документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів за маршрутом NINGBO (Китай) Гданськ (Польща) до митного контролю не надано;

7. до митного оформлення надано страховий поліс № від 06.12.2022, в якому зазначена страхова сума (28604,27 євро), а у декларації країни відправлення зазначена сума 22,88 євро за послуги страхування. Відомості щодо послуг страхування документально не підтверджені. Надані до митного контролю інвойси не містять відомостей щодо понесених витрат на страхування, у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 зазначена лише вартість фрахту.

За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110050/2023/000063 від 22.02.2023.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 2 якої митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В контексті викладеного, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Із зазначеним погоджується і колегія суддів.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертою, частинами п`ятою та шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 Митного кодексу України регулює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, а саме: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховним Судом у постанові від 15 лютого 2024 року у справі № 640/29559/20 вказано, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до пункту 2 ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Торгпромконтракт» (покупець) та компанією «SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP», Китай, (продавець) укладено контракт № 07042021 від 04.04.2021 року, предметом якого є: передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao такі товари: ровінг прямий EDR24-2400-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR24-4800-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR17-1200-386 за ціною USD 0,92/кг.

Кількість, асортимент, строки поставок товару та ін. визначаються замовленнями, спрямованими на адресу продавця або підтвердженням замовлень, спрямованих на адресу покупця (пункт 1.3.1 контракту).

Пунктом 2.1 контракту визначено, що ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у USD.

Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у USD на рахунок продавця (пункт 2.3 контракту).

Ціна товару може бути змінена через підписання сторонами додаткової угоди (пункт 2.6 контракту).

Пунктом 3.4 контракту визначено, що продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження.

Строк, умови і спосіб поставки кожної партії товару узгоджується сторонами в замовленні/підтвердженні замовлення (пункт 3.7 контракту).

04.04.2021 до вказаного контракту було укладено додаткову угоду №21112022/1, за умовами якої розділ 1 контракту викладено у наступній редакції: «Продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao або CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), такі товари: ровінг прямий EСR24-4800D-601, ровінг прямий EСR24-9600D-601, ровінг прямий EСR24-2400D-601, ровінг прямий EСR17-1200D-608 за цінами, визначеними умовами даного контракту та додатковими угодами до нього».

Крім цього, вказаною додатковою угодою пункт 2.1 контракту викладено у наступній редакції: «Ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у EUR. У випадку поставки Товару на умовах CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), ціна товару є наступною: ровінг прямий ECR24-4800D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-9600D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-2400D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR17-1200D-608 за ціною EUR 0,58/кг. Вартість фрахту покупець сплачує продавцю додатково на підставі виставленого інвойсу у розмірі, визначеному таким інвойсом по кожній партії товару.

Також пункт 2.3 контракту викладено у наступній редакції: «Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у EUR на рахунок продавця».

На виконання умов контракту № 07042021 від 04.04.2021 року було складено інвойс № SDFE3220901-5/1 від 04.12.2022 на постачання товару «ровінг прямий ECR24-2400D-601» за ціною 0,58 євро, загальною вартістю 1396,64 євро, та товар «ровінг прямий ECR24-4800D-601» за ціною 0,58 євро, загальною вартістю 22543,44 євро, вартість морського фрахту 2063,80 євро, загалом 26003,88 євро.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № 23UA99U5 (UA110050/2023/000559) від 20.02.2023 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: контракт № 07042021 від 04.04.2021, додаткова угода №21112022/1 від 21.11.2022, інвойси № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 та № SDFE3220901-5/1 від 04.12.2022, коносамент (Bill of lading) № 223218889 від 03.12.2022, автотранспортні накладні № 14022023 та № 140220231 від 14.02.2023, банківський документ від 19.09.2022 року, довідка про транспорті витрати № 1502/2 від 15.02.2023 року, договори про перевезення, страховий поліс від 06.12.2022.

Митна вартість товару ТОВ «Торгпромконтракт» визначена за основним методом - за ціною договору.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме:

1. відповідно до п. 2.3 контракту, інвойсу від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 умови оплати - 100 % передплата та доплата залишку після отримання коносаменту. За банківським платіжним документом № Swift від 19.09.2022 за контрактом від 04.04.2021 № 07042021 та рахунком-проформою від 16.09.2022 № SDFE3220901 (зазначених в графі документу) на адресу продавця перераховано 58000,00 EUR. Проформа-інвойс від 16.09.2022 № SDFE3220901 виставлена компанією SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP на 100 % оплату за товар на загальну суму 58000,00 EUR на умовах поставки FOB Qingdao, Китай, тобто без врахування транспортної складової вартості товару на умовах постачання CIF Gdansk, Польща. Товар відвантажено продавцем за коносаментом від 03.12.2022 № 223218889. Відповідно до п.2.3 контракту та інвойсу 24.11.2022 № SDFE3220901-3 після отримання коносаменту покупець повинен здійснити 100 % доплату залишку вартості товару з урахуванням транспортної складової фактурної вартості товару. В інвойсі від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 вартість морського фрахту зазначена на рівні 2063,80 EUR. Банківського платіжного документу про оплату вищезазначеної суми для обчислення транспортної складової митної вартості товару декларантом не надано.

2. відповідно до п.3.4 контракту продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження. Підтвердження отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження до митного оформлення не надано;

3. відповідно до пункту 1.2 договору ТЕО № 1111/22/02 від 11.11.2022 перевезення здійснюється на підставі договору та заявок на перевезення. Відповідно до пункту 1.2 заявка є невід`ємною частиною договору. Детальні умови перевезення визначаються у заявках. В рахунках на оплату №№ РФ-16393, РФ-16394 від 15.02.2023 відсутнє посилання на заявку на перевезення, відповідно до якої здійснено послуги з перевезення оцінюваної партії товарів. Також у рахунках зазначено, що рахунок підлягає сплаті протягом 3 банківських днів. Банківські платіжні документи щодо оплати послуг ТЕО до митного оформлення не надано.

4. наданий прайс-лист та комерційна пропозиція містять цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в контракті, які декларуються за ЕМД від 20.02.2023 № UA110050/2023/000559, отже мають суб`єктивний характер;

5. заявка на перевезення від 15.02.2023 містить дані щодо перевантаження у м.Косаково (Польща) та автоперевезення від м.Косаково (Польща) до м.Дніпро. ТЕО від м.Косаково (Польща) до м.Дніпро також показано у рахунках на оплату №№ РФ-16393, РФ-16394 від 15.02.2023. У додатковій угоді № 21112022/1 від 21.11.2022, у від 04.12.2022 № SDFE3220901-5/1 умови поставки CIF GDANSK. Транспорті витрати від CIF GDANSK до Косаково не зазначено в жодному транспортному документі;

6. згідно наданої декларації країни відправлення від 08.12.2022 вартість фрахту становить 2050 доларів США, що не відповідає даним зазначеним у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 (2063,80 євро). Також вартість фрахту зазначена тільки в інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 і не підтврджена жодним транспортним (перевізним) документом. Документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів за маршрутом NINGBO (Китай) Гданськ (Польща) до митного контролю не надано;

7. до митного оформлення надано страховий поліс № від 06.12.2022, в якому зазначена страхова сума (28604,27 євро), а у декларації країни відправлення зазначена сума 22,88 євро за послуги страхування. Відомості щодо послуг страхування документально не підтверджені. Надані до митного контролю інвойси не містять відомостей щодо понесених витрат на страхування, у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 зазначена лише вартість фрахту.

В подальшому, відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості від 22.02.2023 №UA110050/2023/000050/1, яким митну вартість скориговано на рівні товарів 1,52дол. США/кг(1.4258 евро/кг).

Колегія суддів критично оцінює висновок митного органу стосовно відсутності підтвердження прийняття замовлення продавцем за контрактом від 04.04.2021 №07042021, оскільки підтвердженням прийняття замовлення до виконання є виставлений продавцем позивачу інвойс.

Колегія суддів відхиляє висновки митного органу стосовно того, що заявка на перевезення не містить посилання на договір ТЕО №1111/22/02 від 11.11.2022, адже документація щодо послуг за цим договором, яка подана позивачем, є узгодженою між собою, зміст заявки позивача за цим договором свідчить про її оформлення на виконання договору ТЕО №1111/22/02, виставлений рахунок №РФ- №16393, № РФ- 16394 містить посилання на коносамент 223218889, що дає змогу ідентифікувати послуги щодо партії товару.

Посилання митного органу стосовно змісту прайс-листа апеляційний суд не бере до уваги, адже по - перше, він не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по друге, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Крім того, зі змісту матеріалів справи вбачається, що згідно наданої декларації країни відправлення № 01177768 від 08.12.2022 вартість фрахту становить 2050 дол. США, однак у подальшому вартість фрахту була скоригована та сплачена на підставі інвойсу SDFE3220901-5/1 саму у розмірі 2 063,80 Євро, що підтверджується банківською випискою (Swift від 21.02.202), оскільки валютою контракту є саме євро.

Як зазначає відповідач, до митного оформлення наданий страховий поліс № від 06.12.2022, в якому зазначена страхова сума (28 604,27 Євро), а у декларації країни відправлення № 01177768 від 08.12.2022 зазначена сума 22,88 Євро за послуги страхування. Відомості щодо вартості послуг страхування документально не підтверджені. Надані до митного контролю інвойси не містять відомостей щодо понесених витрат на страхування, у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 зазначена лише вартість фрахту, що в свою чергу викликало у Відповідача сумніви у повноті включення всіх витрат на транспортування та страхування до митної вартості.

Між тим, за умовами терміна CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, саме продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

Відтак, зазначена у декларації країни відправлення вартість страхування на рівні 22,88 Євро за кожну партію була сплачена саме продавцем за контрактом.

При цьому вказана у страховому полісі № від 06.12.2022 страхова сума 28 604,27 Євро не охоплюється заявленою позивачем митною вартістю товару, адже є сумою, яка покриває ризики на випадок втрати або пошкодження вантажу під час транспортування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартість товару, оскільки поставка товару була здійснена на умовах CIF (Інкотермс-2010), а матеріали справи свідчать про не включення витрат на транспортування від порту призначення - GDANSK до місця ввезення на митну територію України ТОВ «Торгпромконтракт» та витрат на страхування ввезених товарів до митної вартості товару, що суперечить приписам частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Частиною 10 статті. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Матеріалами справи підтверджено, що поставка партії товару, заявленої у даному випадку до митного контролю, здійснювалася на умовах CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), з урахуванням положень Контракту №07042021 від 04.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.11.2022.

В свою чергу умовами контракту з урахуванням додаткової угоди від 21.11.2022 визначено, що Вартість фрахту Покупець сплачує Продавцю додатково, у зв`язку з чим позивач сплатив Продавцеві за контрактом вартість фрахту у сумі 2 063,80 Євро, що підтверджується банківською випискою (Swift від 21.02.2023).

Разом з цим, оплата позивачем послуг ТЕО (тобто вартості транспортування від порту призначення - GDANSK до місця ввезення на митну територію України) згідно виставлених та наявних у матеріалах справи рахунків станом на дату прийняття

Відповідачем оскаржуваних рішень не здійснювалась, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг ще підписано. Матеріали справи містять лише розрахунок послуг ТЕО згідно виставлених рахунків на оплату, що підтверджено довідками ТОВ «Клевер Тім» від 15.02.2023.

Наведене в свою чергу унеможливлювало підтвердження банківськими документами факту понесения таких витрат при визначенні митної вартості товару, заявленого до митного контролю, тим паче, що і сам відповідач вимагав надати такі документи за умови оплати рахунків ТЕО.

В свою чергу відповідно до Інкотермс-2000 CIF (Cost, Insurance and Freight (...named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (...назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Зважаючи на те, що перевезення товару у даному випадку здійснювалося морем на умовах поставки CIF, то в даному випадку позивач не повинен був додатково страхувати товар, адже будь-якого застереження про це немає і за умовами контракту №07042021 від 04.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.11.2022.

Крім того, позиція відповідача також зводилась до того, що відомості щодо вартості послуг страхування документально не підтверджені.

Так, згідно матеріалів справи, відповідач наполягав на тому, що надані до митного контролю інвойси не містять відомостей щодо понесених витрат на страхування, у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 зазначена лише вартість фрахту, що в свою чергу викликало у Відповідача сумніви у повноті включення всіх витрат на транспортування та страхування до митної вартості.

Таку позицію відповідача фактично взято до уваги судом першої інстанції, тоді як матеріали справи свідчать про відсутність у позивача обов`язку нести витрати по страхуванню товару.

Як вже зазначалося, за умовами терміна CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, саме продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

Відтак, зазначена у декларації країни відправлення вартість страхування на рівні 22,88 Євро за кожну партію була сплачена саме продавцем за контрактом.

При цьому вказана у страховому полісі № від 06.12.2022 страхова сума 28 604,27 Євро не охоплюється заявленою Позивачем митною вартістю товару, адже є сумою, яка покриває ризики на випадок втрати або пошкодження вантажу під час транспортування.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що позивачем надано митниці належні та достатні документи на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що митний орган не довів правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від 22.02.2023 №UA110050/2023/000050/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації за №UA110050/2023/000063 від 22.02.2023, а отже вони є протиправними та підлягають скасуванню. В свою чергу зворотні доводи відповідача про правомірність спірних рішень свого підтвердження не знайшли.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що судом першої інстанції винесено рішення без неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 5368 грн, що підтверджується квитанцією від 17.04.2023. Крім того, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 8052 грн, що підтверджується квитанцією від 21.07.2023.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 13 420 грн.

Керуючись статтями ст.ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтакт» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтакт» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 22.02.2023 року №UA110050/2023/000050/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації за №UA110050/2023/000063 від 22.02.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтакт» сплаченого судового збору в розмірі 13 420 грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко