Справа № 160/3218/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2024 рокуСправа №160/3218/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Першого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №73911432 від 22.01.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 26.01.2024 отримав поштове відправлення з супровідний листом б/н від 22.01.2024 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 73911432 від 22.01.2024, з ідентифікатором доступу 90Е1Е86В647 до виконавчого провадження. Відповідно до оскаржуваної постанови державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № ЕАС 6865093, виданої 21.04.2023 Відділом адміністративною практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про стягнення з нього за адміністративне правопорушення штрафу у подвійному розмірі 510грн. Позивач не погоджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №73911432 від 22.01.2024, оскільки постанова № ЕАС 6865093 пред`явлена третьою особою (стягувачем) до виконання поза межами тримісячного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого законом. Відповідний строк підлягає обчисленню з дня, наступного за винесенням постанови. За таких обставин, зважаючи, що постанова винесена 21.04.2023, між датою винесення постанови ЕАС №6865093 та заявою про відкриття виконавчого провадження (22.01.2024р.) пройшло понад 3 місяці (фактично 9 місяців) і відповідна інформація була у розпорядженні відповідача на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідач вчинив протиправну дію щодо відкриття виконавчого провадження і, відповідно, постанова про відкриття виконавчого провадження 22.01.2024 є протиправною, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 12.02.2024 позов залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
12.02.2024 позивачем усунено недоліки.
Ухвалою суду 26.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3218/24; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП №73911432.
Також, ухвалою суду від 26.02.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, а також встановлено третій особі строк для надання пояснень до 04.03.2024.
Учасники належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
27.02.2024 відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, просить у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. На примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №73911432 з виконання постанови № ЕАС 6865093 від 21.04.2023 Відділу адміністративною практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00грн. 22.01.2024 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73911432. Доводи позивача про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки пред`явлена до виконання поза межами тримісячного строку пред`явлення до виконання, є безпідставними. Постанова № ЕАС 6865093 від 21.04.2023 Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області набрала законної сили 21.04.2023. Згідно ч. 4 п.10-2 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Отже, на період воєнного стану в Україні строки, які визначені Законом України «Про виконавче провадження» перериваються. За таких обставин, твердження позивача щодо порушення державним виконавцем строків щодо відкриття виконавчого провадження є хибними.
До відзиву відповідачем долучено витребувані докази.
05.03.2024 представником Відділу правового забезпечення Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області подано пояснення по справі. В обґрунтування пояснень представником зазначено, що уповноваженою особою Управління було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Постанова ЕАС №6865093 від 21.04.2023 винесена саме за вчинення правопорушення, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Частина 4 ст. 307 КУпАП визначає, що у разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. Зважаючи на викладене, позивач мав би добровільно сплатити накладене стягнення у строк до 07.05.2023, але позивач не сплатив штраф в межах встановлених чинним законодавством, тому в контексті ст. 308 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення була направлена до примусового виконання за два дні до закінчення строку добровільної сплати позивачем штрафу. Строк звернення до примусового виконання постанов про адміністративне правопорушення зафіксованих не в автоматичному режимі має починатись з дня набрання такої постанови законної сили, оскільки особі може стати відомо про її складення лише тоді, коли він її отримає, тобто з дня набрання нею законної сили. Вже після цього починається строк її оскарження, сплати та примусового виконання у разі спливу п`ятнадцяти днів на добровільну сплату.
У поясненнях третьою особою заявлено клопотання про поновлення строків на подання пояснень по справі.
Розглянувши подане третьою особою клопотання, суд зазначає наступне.
Приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частини третьої статті 165 КАС України пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дасть змогу третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази і надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.
З урахуванням викладеного, враховуючи встановлені обставини щодо подання пояснень у межах визначеного строку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання третьої особи.
Позивач своїм правом на подання відповіді не скористався.
Ухвалою суду від 02.04.2024 витребувано у відповідача додаткові докази у справі, а саме: відомості з їх документальним підтвердженням щодо дати реєстрації у відділі заяви Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про примусове стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн. на підставі постанови серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023, на підставі якої 22.01.2024 державним виконавцем Коваленко У.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №73911432.
03.04.2024 відповідачем надані витребувані докази.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_1 , дата видачі 10.05.2018, орган, що видав 1211.
21.04.2023 Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора старшого лейтенанта поліції Малярова Станіслава Олексійовича прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6865093.
Згідно із вказаною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КУпАП, накладено штраф у сумі 255 грн., суму якого збільшено до 510 грн. у зв`язку із несплатою вказаного штрафу протягом 15 днів.
Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції звернулось до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове стягнення з позивача штрафу в розмірі 510грн., долучивши постанову серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023, яку згідно із супровідним листом від 15.05.2023 отримано відповідачем 16.05.2023.
Державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко У.Ю. за результатом розгляду зазначених матеріалів 22.01.2024 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №73911432 з примусового виконання постанови Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 510,00грн. на користь Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (стягувач), яку 22.01.2024 направлено на адресу позивача поштою разом із супровідним листом від 22.01.2024, та отримано позивачем 26.01.2024, про що зазначено у позові.
Також, 22.01.2024 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко У.Ю. в рамках виконавчого провадження №73911432 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, а 29.01.2024 постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено, та належать боржнику.
Вважаючи постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №73911432 від 22.01.2024 протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Під виконавчим провадженням як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII в редакції на час спірних відносин), розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII зазначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пункт перший частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII указує, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону).
Статтею 4 Закону №1404-VIII визначені вимоги до виконавчого документа.
Так, відповідно до частини першої статті 4 цього Закону У виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За правилами положень частин першої та другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частиною першою та другою статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

За загальними правилами, відповідно до частини першої статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу (частина друга статті 299 КУпАП).

Згідно зі статтями 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Поряд з цим, абзацом першим статті 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу набирає законної сили після її вручення особі. Оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у правовідносинах, що склалися між сторонами. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу вона підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого для добровільної сплати штрафу порушником, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При цьому, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поряд з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час спірних відносин не припинений та не скасований.

15.03.2022 прийнято Закон України №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції прийнято постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6865093.

Суд зазначає, що вказана постанова є виконавчим документом, за якою стягувачем є держава, тому підлягає пред`явленню до примусового виконання протягом трьох місяців.

З тексту постанови серії ЕАС №6865093 вбачається, що вона прийнята 21.04.2023.

Таким чином, постанова серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023 має бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, тобто кінцевий строк її пред`явлення 22.07.2023.

В матеріалах виконавчого провадження №73911432 міститься заява Відділу адміністративної практики Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про примусове виконання постанови серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023, однак без дати та номеру вхідної реєстрації.

На вимогу суду щодо фактичної дати реєстрації заяви відповідачем надано супровідний лист Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 15.05.2023 із зазначенням переліку постанов, надісланих відповідачу для примусового виконання в порядку ст.308 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення про стягнення з громадян, в тому числі з ОСОБА_1 .

Згідно із відбитком печатки на вказаному супровідному листі, постанова серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023 для примусового виконання зареєстрована у відповідача 16.05.2023 за вх.8774.

За таких обставин, постанова серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023 звернута до примусового виконання стягувачем протягом встановленого тримісячного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У спірному випадку, при отримані державним виконавцем заяви Відділу адміністративної практики Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6865093 від 21.04.2023, підстави для повернення без прийняття до виконання такої постави були відсутні.

Суд також враховує, що оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються Законом № 1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, яким передбачено, що на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом.

Отже, підстави, якими позивач обґрунтовує протиправність оспорюваної постанови, спростовуються матеріалами, а інших підстав для визнання неправомірності постанови відповідача судом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: ( АДРЕСА_1 ) до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.56), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (Троїцька площа, 2А, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова