Справа № 584/1302/23
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1302/23
Провадження № 2-а/584/3/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2024 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Токарєва С.М.

з участю: секретаря судового засідання Зікрати Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Сопової В.С.

представника відповідача Литвиненко А.О. /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Путивль в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 25 серпня 2023 року поліцейським ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Чуріковим М.О. винесено щодо неї постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає постанову незаконною, винесеною з порушенням її прав, оскільки вона винесена без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

Ухвалою від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

27 вересня 2023 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Литвиненко А.О. подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, зазначає, що поліцейським при винесенні постанови дотримані вимоги процесуальних норм, права та інтереси позивача, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством (а.с.41-49).

На підтвердження правомірності дій поліцейського відповідачем надано диск з відеозаписом події (а.с. 40).

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Сопова В.С. у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області Литвиненко А.О. у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши позивача та представників сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6 КАС України).

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 8 КАС України).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7600129 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 25 серпня 2023 року, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , о 18 год. 04 хв. на перехресті вул. Кролевецької та просп. Іоанна Путивльського в м. Путивль не надала перевагу в русі автомобілю, який рухався праворуч, чим порушила вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данівстановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме п. 7 постанови, не містить інформації про те, що до постанови додаються будь-які матеріали.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16.

Оскільки оскаржувана постанова, зокрема п. 7 постанови, взагалі не містить будь-яких даних про матеріали, на підставі яких її винесено, в тому числі не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, даних про фіксацію на відеокамеру усних пояснень позивача та, як наслідок, в силу положень ч. ч. 3, 4 ст. 70 КАС України наданий відповідачем відеозапис є недопустимим доказом.

Також на відеозапису, зміст якого було досліджено безпосередньо в судовому засіданні, не зафіксовано вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.40).

З огляду на це, суд наданий відповідачем відеозапис до уваги не приймає.

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 при проїзді перехрестя вул. Кролевецької та просп. Іоанна Путивльського в м. Путивль 25 серпня 2023 року у зазначений у оскаржувані постанові час перешкод у русі будь-яким транспортним засобам вона не створювала та ПДР не порушувала.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський ВП №2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області рядовий поліції поліції ОСОБА_2 показав, що 25 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом на перехресті вул. Кролевецької та просп. Іоанна Путивльського в м. Путивль, не надала перевагу в русі патрульному автомобілю поліції, який рухався праворуч, чим порушила вимоги п. 16.12. ПДР. У вказаному патрульному автомобілі знаходився він та капітан поліції ОСОБА_3 , оскільки того дня вони спільно несли службу. Факт порушення позивачем ПДР було зафіксовано на відеореєстратор, котрий знаходився в салоні патрульного автомобіля. У зв`язку з порушенням позивачем ПДР відносно неї ним було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому, у п. 7 винесеної постанви він не вказав, що до постанови додається відеозапис, оскільки має нетривалий термін роботи в органах поліції.

Суд зазначає, що сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про необґрунтованість заявлених позовних вимог та правомірність рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень.

При цьому, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 , зважаючи на те, що останній є співробітником відповідача та саме ним виносилась оскаржувана постанова, що ставить під сумнів його незацікавленість.

Враховуючи відсутність будь-яких інших доказів порушення позивачем ПДР, показання свідка ОСОБА_2 не можуть бути беззаперечним свідченням вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп., а також понесла витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 243-246 КАС України, суд,

вирішив:

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7600129 від 25 серпня 2023 року, винесену рядовим поліції ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Чуріковим Максимом Олександровичем щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., а також 3000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.М.Токарєв