Справа № 300/8285/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"05" квітня 2024 р. справа № 300/8285/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання (заяву) ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 300/8285/23 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_1 , до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представниця - ОСОБА_1 , до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 закрито провадження в адміністративній справі.
05.04.2024 на адресу суду від представниці позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо стягнення з НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн та долучено докази понесення позивачем таких витрат.
З`ясовуючи питання про наявність підстав для прийняття до розгляду поданої заяви та відповідність її вимогам ст.167, ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 3 статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 167 КАС України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Відповідно до частини 1 статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частин 8, 9 статті 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Однак, ОСОБА_1 (представниця позивача), всупереч вказаним вище правовим нормам не надала суду доказів надіслання заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі від 04.04.2024 та доданих до неї доказів відповідачу. А отже, подані докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у цій справі, не можуть бути взяті судом до уваги.
Суд зауважує, що оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачений обмежений строк для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, необхідною передумовою дотримання судом основних засад адміністративного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомлені про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення зі змістом доказів, поданих на підтвердження розміру понесених судових витрат, та можливості підготувати свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.
Отже, неотримання учасником справи - відповідачем копії заяви про стягнення судових витрат та доказів на їх підтвердження порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє його можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.
Конституційний Суд України у рішенні від 12 червня 2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття обмеження основоположних прав і свобод від прийнятого у законотворчій практиці поняття фіксація меж самої сутності прав і свобод шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.
Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені КАС України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її повернення.
Згідно ч.2 ст.167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Крім того, суд звертає увагу що представниця позивача не дотримала вимоги частини 3 статті 143 та частини 7 статті 139 КАС України, з огляду на таке.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 задоволено клопотання представниці позивача про відмову від позову та закрито провадження в адміністративній справі №300/8285/23. У мотивувальній частині ухвали суду, представниці позивача роз`яснено, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази про понесення позивачем судових витрат, то представниця позивача може протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду звернутись до суду, надавши всі належні докази на підтвердження складу та розміру понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.
Відповідно до частини першої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно із частинами п`ятою та шостою статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд наголошує, що рішення у справі № 300/8285/23 судом ухвалено 21.03.2024. Копію судового рішення представницею позивача отримано через підсистему «Електронний суд», 25.03.2024 об 11:30 год, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 25.03.2024.
З урахуванням приписів п. 2 ч. 1 статті 127 КАС України, ухвала про закриття провадження від 21.03.2024 вважається належним чином врученою представниці позивача.
З наведеного суд робить висновок, що п`ятиденний строк для подачі заяви про стягнення судових витрат починається з наступного дня від дати отримання рішення, тобто з 26.03.2024 та спливає 01.04.2024.
Клопотання про ухвалення додаткового рішення до суду представницею позивача подано 04.04.2024 через підсистему «Електронний суд», тобто з пропуском строку, встановленого частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України для подання відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу. Доказів існування обставин, що ускладнили чи зробили неможливим подання у встановлений строк клопотання (заяви) про ухвалення додаткового рішення не надано.
Як вже зазначалося судом, згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи, що позивачем та його представником не надано у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк доказів про понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду постановив ухвалу від 7 липня 2023 року у справі № 340/2823/21, в якій сформував такі загальні підходи щодо стягнення витрат у суді касаційної інстанції:
"Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України".
У постанові від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22 у розвиток зазначеної вище позиції Об`єднаної палати Верховний Суд указав, що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.
Разом з тим, застосовуючи зазначені вище висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22, та правові норми до правовідносин, що виникли у цій справі, суд звертає увагу, що позивач: зазначив загальне прохання про необхідність стягнення судових витрат; до ухвалення у справі судового рішення представниця позивача не надала доказів на підтвердження понесення таких витрат, як і не вказала будь-яких причин, які унеможливлюють подання вчасно відповідних доказів; не повідомила про наявність поважних причин, які зумовлюють необхідність подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Не наведені обставини поважності причин неподання відповідних доказів щодо правничої допомоги й у поданій представницею позивача заяві про ухвалення додаткового судового рішення.
Відтак, оскільки представницею позивача не дотримано процесуальних норм закону, після того, як ухвалено рішення, у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу відповідно до статті 252 КАС України.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 143, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення залишити без розгляду.
Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гомельчук С.В.