Справа № 160/6247/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2024 рокуСправа №160/6247/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерcтва юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 26.02.2024 року ВП №72490328 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженої постанови відповідача, який при її прийнятті не врахував дійсні, поважні причини не виконання відповідного судового акту, як-от, поновлення у судовому порядку дії договору оренди земельної ділянки та наявність права власності іншої особи на будівлі та споруди, які розміщені на земельній ділянці, яку слід повернути, у зв`язку з чим дійшов хибного висновку про не виконання рішення суду та наклав штраф за цієї постановою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено акт від 09.02.2024 року ВП 72490328, відповідно до якого встановлено не виконання позивачем рішення суду та надано строк для вчинення наведених у ньому дій.
На вказаний акт позивачем направлені пояснення (заперечення), в яких викладені та наведені відповідні причини невиконання рішення суду.
Між тим, головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнято постанову від 26.02.2024 року ВП №72490328, яким за не виконання рішення суду, у наданий строк, накладено на позивача штраф у розмірі 1700,00 грн та ця постанова і є предметом розгляду у цій справі.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону № 1404-VIII).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VIII).
.За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина перша статті 63 Закону № 1404-VIII).
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя статті 63 Закону № 1404-VIII).
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону № 1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII).
Суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання виконати судове рішення, яка настає виключно за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.
При цьому, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може слугувати підставою для притягнення боржника до зазначеної вище відповідальності.
Можливість виконання рішення у строк встановлений виконавцем пов`язується з встановленням обізнаності боржника щодо наданих йому строків для виконання вимог виконавчого документа, як підставою для можливого висновку та твердження про те, що у наданий строк, рішення суду боржником не виконано.
Поважність причин невиконання судового рішення аналізується у кожному конкретному випадку через оцінку того, наскільки наявні обставини об`єктивно перешкодили виконати судове рішення, із встановленням чи реально існують обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання вимог виконавчого документа, та подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Варто зауважити, що під перевіркою виконання боржником вимог зобов`язального слід розуміти саме ту перевірку, яка має на меті встановити дійсні можливості боржника виконати рішення суду у встановлений строк та не повинна обмежуватися виключно встановленням факту виконання або невиконання рішення суду.
Тільки за наявністю одночасно двох обставин (1) невиконання боржником без поважних причин та (2) у встановлений виконавцем строк судового рішення, яким зобов`язано боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу з встановленням нового строку виконання судового рішення, що вбачається з правила, встановленого частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII.
Аналізуючи матеріали виконавчого провадження суд зазначає, що позивач як фізична особа-підприємець, був зобов`язаний повернути земельну ділянку на користь держави в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі з приведенням її у придатний для використання стан за рахунок боржника.
Складаючи акт державного виконавця від 09.02.2024 року ВП 72490328, в якому констатовано, що станом на 09.02.2023 рішення суду не виконано, виконавець не вказує яким шляхом перевірено відсутність складеного акту приймання-передачі земельної ділянки, який є двостороннім документом, та у чому полягає приведення або не приведення такої ділянки у придатний для використання стан.
Суд зазначає, що позивач заявляє про поновлення у судовому порядку дії договору оренди земельної ділянки та наявність зареєстрованого права власності іншої фізичної особи на об`єкт незвершеного будівництва, який розташований на цій земельній ділянці, про що повідомляв відповідача у поясненнях (запереченнях) надісланих на цей акт.
Між тим, відповідачем прийнято оскаржену постанову про накладення штрафу, однак із її змісту можливо встановити лише сам факт констатації не виконання рішення суду у встановлений строк без надання оцінці тим обставинам, із якими позивач пов`язує поважність причин не виконання рішення суду, при цьому, що про такі причини відповідач був обізнаний й раніше, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.
Відповідно до статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)
У розглянутому випадку, суд доходить висновку, що оскаржена у цій справі постанова наведеним критеріям не відповідає, позаяк прийнята без надання відповідної оцінки викладеним позивачем причинам неможливості виконання рішення суду у встановлений строк, у зв`язку з чим така постанова є протиправною та підлягає скасуванню із задоволенням позовних вимог у повному обсязі відповідно.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 26.02.2024 року ВП №72490328 про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн, прийняту Довгинцівським відділом Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять), 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерcтва юстиції (м.Одеса).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна