Справа № 607/24145/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/24145/23 пров. № А/857/5035/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Слободян І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2024 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я. у м. Тернополі, у справі № 607/24145/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки серії ЕАТ № 8200722 від 24.11.2023 року.

23 січня 2024 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки серії ЕАТ № 8200722 від 24.11.2023 року, матеріали справи надіслав на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268, 40 грн.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неповно встановив обставини справи про адміністративне правопорушення, зокрема, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, не здійснивши вимірювання відстані.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позов, оскільки відповідач надав суду матеріали фотофіксації адміністративного правопорушення з яких візуально видно, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу.

Тому відповідач вважає, що правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 24.11.2023 року відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8200722, на підставі якої позивача притягнув до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначив адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

У постанові відповідач зафіксував, що позивач 24.11.2023 року о 13 годині 58 хвилин в м. Тернополі по вул. Січових Стрільців, керуючи транспортним засобом Шкода Супер Б, НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 «г» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 15.9 «г» Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП наступає за порушення, зокрема, правил зупинки.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, відповідач надав матеріали фотофіксації місця зупинки транспортного засобу.

Оглянувши та проаналізувавши ці докази, апеляційний суд встановив те, що ці докази не є доказами, які засвідчують факт зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів, оскільки, для того щоб встановити відстань від місця зупинки транспортного засобу до пішохідного переходу необхідно її виміряти, чого відповідач не зробив.

Відповідно до частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наведене свідчить про те, що відповідач неповно встановив обставини справи про порушення позивачем правил зупинки, внаслідок чого прийняв протиправне рішення, яке необхідно скасувати.

Частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційний суд вважає, що неповне встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Управління патрульної поліції в Тернопільській області.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2024 року у справі № 607/24145/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель