Справа № 580/868/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року справа № 580/868/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЕЯ-1» про стягнення коштів з рахунків боржника та за рахунок готівки,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЕЯ-1» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та за рахунок готівки кошти на користь бюджету через позивача в сумі 11 694,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі податкових повідомлень-рішень у відповідача виник узгоджений податковий борг, який у добровільному порядку не сплачений. Тому просить стягнути вказану заборгованість.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлений належним чином в силу ст. 126 КАС України, однак у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до статті 262 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДЕЯ-1» є юридичною особою, перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Черкаській області та має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 11 694,05 грн з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), що виник на підставі акту про результати камеральної перевірки податкової звітності від 17.06.2022 № 2016/23-00-18-05-01/22793879 та податкового повідомлення-рішення від 27.07.2022 № зі строком сплати 04.11.2022 на суму 1 020,00 грн (з урахуванням сплати 545,95 грн недоїмка складає 474,05 грн); акту про результати камеральної перевірки податкової звітності від 17.02.2023 № 1539/23-00-04-03-04/22793879 та податкового повідомлення-рішення від 14.04.2023 № зі строком сплати 08.06.2023 на суму 11 220,00 грн.

Станом на день звернення до суду вказана заборгованість є непогашеною.

Суд встановив, що позивач прийняв ППР від 27.07.2022 № та ППР від 14.04.2023 № , якими відповідачу визначене зобов`язання на суму 11 694,05 грн (з урахуванням сплати 545,95 грн).

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п. 75.1 ст. 71 ПК України.

Суд звернув увагу, що акти про результати камеральної перевірки податкової звітності від 17.06.2022 № 2016/23-00-18-05-01/22793879 та від 17.02.2023 № 1539/23-00-04-03-04/22793879 направлені відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації. Однак, не вручено відповідачу та повернулось позивачу з відміткою поштового відділення про причини невручення.

Вказане ППР від 27.07.2022 № вручено позивачу 18.08.2022 (трек-номер 003), а ППР від 14.04.2023 № направлено відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації, однак не вручено та повернулось позивачу з відміткою поштового відділення про причини невручення.

На підставі п. 58.3. ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, ППР вважаються врученими відповідачу.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

П. 56.1 ст. 56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п. 56.1 ст. 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп. 56.17.1. п. 56.17. ст. 56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз. 2 підп. 56.17.5. п. 56.17. ст. 56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаних ППР відсутні, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ним грошових зобов`язань.

За вимогами підп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Тому суд дійшов висновку, що грошове зобов`язання, визначене вищевказаними ППР, є податковим боргом відповідача.

Згідно з підставами позову податковий борг відповідача становить 11 694,05 грн.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання позивач прийняв податкову вимогу форми Ю від 26.07.2023 № 0-2300 на суму 11 694,05 грн.

Вимога направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації, однак, не вручена відповідачу та повернулась позивачу з відміткою поштового відділення про причини невручення.

На підставі п. 58.3. ст. 58 ПК України вимога вважається врученою відповідачу, однак в установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов`язання не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

П. 95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4. ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вищевказаного податкового боргу відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках та за рахунок готівки товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЕЯ-1» (вул. Горького 33, с. Хутори, Черкаська область, 19603, ) на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за період з 04.11.2022 до 31.12.2023 у сумі 11 694 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні 05 копійок.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ