Справа № 200/3167/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року справа №200/3167/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року (повне судове рішення складено 27 грудня 2023 року) у справі № 200/3167/23 (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та щодо неврахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок пенсії з 08.06.2023 року відповідно до вимог ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що до установи Пенсійного фонду заяву про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та усі необхідні документи до неї.

Пенсія ОСОБА_1 була призначена, але її розмір було розраховано із порушеннями ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, відповідач не врахував до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022.

Позивач вважав свої права порушеними та просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та щодо неврахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022.

Зобов`язано Управління здійснити позивачу перерахунок пенсії з 08.06.2023 відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. З огляду на зазначене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 11.10.1999 по 01.11.1999 на підприємстві ДП Горняк ОАО Горняцкий шахтострой в якості електрослюсаря підземного, у зв`язку з тим, що позивач не надав довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи.

Період роботи з 06.03.2014 по 18.11.2022 на підприємстві ДП Селидіввугілля ВП Шахта 1-3 Новогродівська, за твердженням відповідача, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу через невідповідність довідки, що підтверджує пільговий характер роботи (не зазначено номер та дату видачі, що є порушення додатку №5 Порядку №637).

Відповідач наголошує, що в період роботи з 29.05.2001 по 08.07.2001 на підприємстві ДП Селидіввугілля ВП Шахта Котляревська, згідно довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи 04/14 №1981 від 01.12.2022, позивач проходив курси з відривом від виробництва в УКК м. Селидове, тому відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача.

Також відповідач зауважує, що не підлягає зарахуванню до пільгового стажу період роботи позивача з 01.02.2000 по 31.05.2000 на підприємстві ДП Селидіввугілля ВП Шахта Котляревська, тому що відсутній наказ про атестацію робочого місця (попередній №96 від 01.02.1995, наступний №398 від 31.05.2000, що перевищує 5-ти річний строк).

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів знаходження у відпустках без збереження заробітної плати з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011 та з 31.12.2013 по 31.12.2013, Головне управління зазначає, що період роботи з 23.12.2000 по 02.01.2001 на підприємстві ДП Селидіввугілля ВП Шахта Котляревська, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу згідно довідки 04/14 №1981 від 01.12.2022 (страйки та відпустки без збереження заробітної плати) так як позивач у вказані періоди знаходився у відпустках без збереження заробітної плати.

У тому числі Управління звертає увагу суду на те, що у наведених довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю, як і решта матеріалів справи, не містять відомостей про виробничу необхідність.

Відтак, відповідач зазначає, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 31 рік 11 місяців 19 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 10 років, пільговий стаж 10 років 16 днів (з них роботи підземні, професії за постановою №202 (25) 01 рік 04 місяці 02 дні; провідні професії (20) 04 місяці 28 днів; робота за Списком №1 - 08 років 03 місяці 16 днів. Право на розрахунок розміру пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці відсутнє.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

08.06.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії до Пенсійного фонду України відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , позивач:

з 11.10.1999 по 04.11.1999 прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею;

з 17.11.1999 по 21.08.2000 (куди входить спірний період з 01.02.2000 по 31.05.2000) працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею;

з 18.09.2000 по 29.05.2001 (куди входить спірний період з 23.12.2000 по 02.01.2001) працював горнорабочим з повним робочим днем під землею;

з 29.05.2001 по 08.07.2001 скерований на курси з відривом від виробництва горнорабочим очисного вибою з повним робочим днем під землею;

з 18.09.2006 по 06.02.2012 (куди входить спірний період з 31.12.2011 по 31.12.2011) працював горнорабочим очисного забою з повним робочим днем під землею;

з 06.02.2012 по 28.11.2022 (куди входять спірні періоди з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022) працював горнорабочим підземним з повним робочим днем в шахті.

Згідно довідки ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля № 1981 від 01.12.2022 року позивач з 28.05.2001 (Наказ № 357 від 28.05.2001) по 29.05.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією учень гірника очисного забою діл № 14 (1 день), за період з 29.05.2001 року (Наказ № 821 від 21.05.2001 року) по 08.07.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом/, курси з відривом від виробництва в УКК м. Селидове за професією гірник очисного забою (1 місяць 09 днів). Оплата згідно ПКМУ № 695 від 28.08.1997 з розрахунку середнього заробітку з попередньої роботи. З 09.07.2001 по 06.09.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професію практика учнем гірника очисного забою діл. №4 (1 міс. 27 днів), що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, підстава ПКМУ № 162 від 11.03.1994 року, № 202 від 31.03.1994 року. Отримував тарифну ставку підземного робітника тощо.

Згідно Наказу Міністерства вугільної промисловості Селидівського виробничого обєднання по добичі вугілля Шахта росія від 01.02.1995 року № 96 Про затвердженя переліку професій та посад, маючих право на пільгову пенсію по Списку № 1, професія електрослюсар підземний входить до затвердженого переліку.

Рішенням від 16.06.2023 року № 11 пенсію було призначено.

Рішенням від 28.07.2023 року № 11 пенсію перераховано у зв`язку з уточненням даних в ЕПС. Зазначено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 37 рік 11 місяців 20 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 16 років. Інформації щодо застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці рішення не містить.

Відповідно розрахунку Форма РС-право, періоди з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 06.03.2014 по 18.11.2022 не зараховані до пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року N 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років".

Відповідно до Розділу I "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" Постанови № 202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини третьої статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 20 років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383(далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383(далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках: 1) відсутність трудової книжки; 2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Щодо періоду роботи позивача з 11.10.1999 по 01.11.1999 на підприємстві ДП Горняк ОАО Горняцкий шахтострой в якості електрослюсаря підземного, який не було зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що позивач не надав довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи.

Як вже було визначено вище, Згідно Наказу Міністерства вугільної промисловості Селидівського виробничого об`єднання по добичі вугілля Шахта росія від 01.02.1995 року № 96 Про затвердження переліку професій та посад, маючих право на пільгову пенсію по Списку № 1, професія електрослюсар підземний входить до затвердженого переліку.

Враховуючи вказане та те, що трудова книжка позивача містить інформацію щодо роботи у вказаний період повний робочій день під землею, суд вважає, що період роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Вказані висновки також стосуються періоду з 06.03.2014 по 18.11.2022, під час якого позивач працював горнорабочим підземним з повним робочим днем в шахті та який не було зараховано до пільгового стажу через відсутність посилання на ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо періоду роботи з 01.02.2000 по 31.05.2000 на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею, який не зараховано до пільгового стажу, так як на підприємстві ДП Селидіввугілля ВП Шахта Котляревська відсутній наказ про атестацію робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21- 1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Резюмуючи наведене, суд зазначає, що робота на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею відноситься до пільгових професій за Списком №1, а відсутність даних щодо проведення атестації за посадою не є належною підставою для не зарахування періоду роботи до пільгового.

Щодо періоду роботи горнорабочим з повним робочим днем під землею з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, які не були зараховані до пільгового стажу через перебування позивача у ці дні у відпустці без збереження заробітної плати.

Згідно зі статтею 84 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України Про відпустки, працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно статті 4 Закону України Про відпустки, відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Згідно зі статтею 26 Закону України Про відпустки за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю.

Аналогічна правова позиція щодо зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії перебування у відпустці без збереження заробітної плати, викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.07.2017 у справі №242/4257/15-а.

Відтак, суд зазначає, що періоди роботи позивача горнорабочим з повним робочим днем під землею з 23.12.2000 по 02.01.2001 з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду з 29.05.2001 по 08.07.2001 під час якого позивач був скерований на курси з відривом від виробництва в УКК м. Селидове за професією гірник очисного забою.

Як вже було зазначено вище, згідно довідки ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля № 1981 від 01.12.2022 року позивач з 28.05.2001 (Наказ № 357 від 28.05.2001) по 29.05.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією учень гірника очисного забою діл № 14 (1 день), за період з 29.05.2001 року (Наказ № 821 від 21.05.2001 року) по 08.07.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, курси з відривом від виробництва в УКК м. Селидове за професією гірник очисного забою (1 місяць 09 днів). Оплата згідно ПКМУ № 695 від 28.08.1997 з розрахунку середнього заробітку з попередньої роботи. З 09.07.2001 по 06.09.2001 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, практика учнем гірника очисного забою діл. №4 (1 міс. 27 днів), що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, підстава ПКМУ № 162 від 11.03.1994, № 202 від 31.03.1994. Отримував тарифну ставку підземного робітника тощо.

У тому числі, відповідно до трудової книжки, позивач з 07.09.2001 працював гірником очисного забою з повним робочім днем в шахті.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (чинною на час роботи позивача), визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт д частини 1).

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України "Про освіту". Згідно із цим Законом до однією із формою здобуття освіти є індивідуальна на робочому місці (на виробництві), визначено види вищих навчальних і професійно-технічних начальних закладів.

Можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, які не є вищими навчальними закладами (стаття 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту").

Відповідно до ст. 3 Закону професійно-технічне навчання - складова професійно-технічної освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Суд зазначає, що оскільки позивач у період з 29.05.2001 по 08.07.2001 навчався на курсах при учбово-курсовому комбінаті Селидіввугілля, отримував тарифну ставку підземного робітника, в період з 09.07.2001 по 06.09.2001 проходив практику учнем гірника очисного забою, що підтверджується довідкою ДП Селидіввугілля № 1981 від 01.12.2022 року, а після навчання почав працювати саме гірником очисного забою, то, в даному випадку, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.

Щодо застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345 від 02.09.2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача повний робочий день в шахті, що в своїй сукупності є достатньою підставою для обрахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та щодо неврахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунок пенсії з 08.06.2023 року відповідно до вимог ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 11.10.1999 по 01.11.1999, з 01.02.2000 по 31.05.2000, з 23.12.2000 по 02.01.2001, з 29.05.2001 по 08.07.2001, з 31.12.2011 по 31.12.2011, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 06.03.2014 по 18.11.2022.

Відповідно позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 200/3167/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 04 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук