Справа № 620/5888/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5888/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Заяць О.В.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Чаку Є.В.

при секретарі Литвин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП в Чернігівській області) в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у не нарахуванні та не виплаті додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 13.05.2022 року.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року зазначений позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення - змінити, виходячи з наступного.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в ГУ НП в Чернігівській області, починаючи з 07.11.2015 по 10.06.2022 року, на посаді поліцейського-водія автотранспортного відділення центру забезпечення ГУ НП в Чернігівській області.

10.06.2022 року, відповідно до наказу ГУ НП в Чернігівській області №270 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби за пунктом 7 (за власним бажанням), відповідно до ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Раазом з тим, як зазначає позивач, при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, окрім цього ГУ НП в Чернігівській області, всупереч вимогам чинного законодавства, про нараховані суми, належні йому при звільненні, письмово (або будь-яким іншим чином) повідомлено не було.

Так, при звільненні позивачу не було нараховано та не було виплачено грошові кошти, передбачені Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28 лютого 2022 року (далі по тексту - Постанова КМУ №168).

05.07.2022 представник позивача звернувся із запитом до відповідача про отримання відомостей та про нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Листом №К-365аз/124/05/20-2022 від 14.07.2022 ГУ НП в Чернігівській області надано інформацію про складові грошового забезпечення позивача, виплачені останньому, натомість, відповідачем не нараховано позивачу додаткову винагороду передбачену Постановою КМУ №168 (а.с.10).

25.07.2022 представником позивача було направлено запит разом із заявою ОСОБА_1 з проханням нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ №168, за період з 24.02.2022 до 13.05.2022.

Листом №21/К-241аз від 01.08.2022 року ГУ НП в Чернігівській області повідомлено, що під час підготовки наказів про виплату додаткової винагороди поліцейським ГУНП в Чернігівській області інформації про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії від безпосереднього керівника до УКЗ та УОАЗОР ГУНП в Чернігівській області не надходило, у зв`язку з чим, підстави для проведення нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, відсутні (а.с.14-15).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що не виплативши ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року включно, відповідач порушив вимоги пункту 5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016№ 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799, та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 01.06.2022 року, у розмірі до 30 000 гривень, пропорційно в розрахунку на місяць.

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, проте вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині кінцевої дати виплати додаткової винагороди, з огляду на наступне.

За приписами частини 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськіотримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми є Підтримка, згідно з додатком.

Згідно з Переліком адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми є Підтримка: Волинська область, Дніпропетровська область, Донецька область, Житомирська область, Запорізька область, Київська область, м. Київ, Луганська область, Миколаївська область, Одеська область, Сумська область, Харківська область, Херсонська область, Чернігівська область.

Законом України № 2119-IX від 15 березня 2022 року затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», пунктом 1 якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом №2212-IXвід 21 квітня 2022 року затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», пунктом 1 якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом №2263-IX від 22 травня 2022 року затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», пунктом 1 якого строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом №2500-IX від 15 серпня 2022 року затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», пунктом 1 якого строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 13.05.2022 року (до дня відсторонення), ОСОБА_1 виплачено не було.

Тобто, станом на момент відсторонення - 13.05.2022 року, ГУ НП в Чернігівській області, в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, не було здійснено нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року.

У свою чергу, доказів нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 13.05.2022 року, відповідачем не надано ані суду першої інстанції,є ані суду апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

У свою чергу, посилання апелянта на матеріали службового розслідування, затверджені висновком від 21.03.2022, за результатами якого було видано відповідні накази відповідно до норм Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» та по особовому складу, серед інших, про звільнення ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу суду, оскільки не є предметом спору.

Крім того, відповідач сам зазначає, що 13.05.2022 вказані рішення про звільнення самостійнго скасовано ГУ НП в Чернігівській області, поліцейських було поновлено з одночасним відстороненням на підставі наказу ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 425 (на період проведення службового розслідування).

Відповідно ОСОБА_1 проходив службу у поліції до 13.05.2022 року включно, а у період з 13.05.2022 по 09.06.2022 року, позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків.

Додаткова винагорода, встановлена постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, позивачу не виплачувалася.

За приписами пунктів 3, 9 розділу Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016№ 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяцьна кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 5 розділу ІІІ цього Порядку встановлено, що за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади), у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Рішення про відсторонення поліцейського від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення на посаду, шляхом видання письмового наказу.

У разі допуску до виконання службових обов`язків за займаною посадою (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття рішення про відсторонення не підтвердилися) або до виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого поліцейські не виконували службові обов`язки (службові повноваження), може бути встановлена премія, на отримання якої вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень). Розмір премії зазначається в наказі про скасування та не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.

У даному випадку, позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 року по 13.05.2022 року.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та дійшов висновку, що оскільки, у період з 13.05.2022 по 10.06.2022 року, діяв воєнний стан, в силу пункту 5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016№ 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799, за позивачем, який був у цей період відстороненим від виконання службових обов`язків (посади), у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, зберігалися всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що у період 13.05.2022 по 10.06.2022 року, позивач мав право на виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки позовні вимоги містили чітку кінцеву дату для виплати вказаної додаткової винагороди позивачу, відтак, у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для виходи за межі позовних вимог.

Зазначене є підставою для зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції, у зв`язку з невірно зазначеною кінцевою датою для виплати вказаної додаткової винагороди позивачу, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про наявнсть у позивача права на на виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до норм чинного законодавства, проте, суд першої інстанції зазначив невірно кінцеву дату такої виплати.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що законодавчі зміни, які зазнала постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за рахунок Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану та відповідно до постанови КМУ № 754 від 01.07.2022 року, не можуть бути застосовані, оскільки розпочинаючть свою дію з 1 червня 2022 року, а виплата додаткової винагороди позивача має бути виплачена до 13.05.2022 року включно.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року змінити наступним чином:

виклавши абзац 3 у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 13.05.2022 року, у розмірі до 30 000 гривень, пропорційно в розрахунку на місяць».

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

Є.В. Чаку

Повний текст виготовлено 03.04.2024 року