Справа № 307/5357/23
Суддя: Сойма М. М.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/5357/23
Провадження № 2-а/307/34/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., з участю секретаря с/з Ваш Е.О., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кустря М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2023 року прийнято до розглядута відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кустря М.М. задоволено та замінено у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року, первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Закарпатській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції, юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, Україна, код ЄДРПОУ: 40108646.

В обгрунтування вимог позову позивач посилається на ті обставини, що 31 жовтня 2023 року о 10 год. 43 хв. 53 сек. у населеному пункті с. Гребля, траса Н-09, 36 км, він керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється його донька ОСОБА_2 , і був зупинений працівниками поліції. Від водіїв зустрічного напрямку руху він знав, що десь близько на автодорозі працівники поліції контролюють швидкісний режим, а тому їхав зі швидкістю руху десь 65 км/год, однак, все одно був зупинений і поліцейська йому повідомила, що перед цим у нього була більша швидкість руху, на що він зауважив, що такого доказу у них не може бути, бо він заздалегідь знав про їх присутність, також звернув її увагу, що прилад вимірювання швидкості повинен бути статично закріпленим, і що є порушенням ст. 40 Закону України «Про поліцію», якщо працівник поліції тримає цей прилад у руках і при вимірюванні швидкості руху ще й може наближатися назустріч транспортному засобу, що дає суттєву похибку. Тоді працівник поліції ОСОБА_3 запропонувала йому пред`явити для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, на що він пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і повідомив, що посвідчення водія має у застосунку «Дія», а також пред`явив свій паспорт громадянина України. На мобільному телефоні він почав відкривати застосунок «Дія», однак, він довго не відкривався і прийшлося перезавантажити мобільний телефон. Працівники поліції деякий час чекали, а потім сказали, що вже пізно, і що вони винесли постанову та стали пропонувати підписати цю постанову. Він відмовився та повідомив, що буде оскаржувати цю постанову. Поштовим зв`язком він отримав копію постанови, в якій його притягнуто до відповідальності за непред`явлення посвідчення водія та перевищення швидкості руху. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року, винесену інспектором УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції УПП Височанською Аллою-Євгенією Іванівною, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 гривень, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та стягнути з відповідача на його корист 3 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Черкасов М.М. подав відзив на позову заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначає, що 31 жовтня 2023 року під час несення служби працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 000647, за адресою: Закарпатська область, с. Гребля, дорога Н09, 36 км, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. Водій транспортного засобу «Volkswagen Passat», з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався швидкістю 93 км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 43 км/год, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху. Позивач в позовній заяві підтверджує, що дійсно він керував транспортним засобом, що згідно ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню. На підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР. Наголошують, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом. При цьому, інспектором було роз`яснено позивачу, що на фотозображенні чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку. Всі вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів інспектор встановив, що водій керував автомобілем та при цьому не мав при собі та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у ньому, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У застосунку ДІЯ зазначений документ не пред`явив. Даний факт підтверджується також у позовній заяві. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 2.1.а, 12.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим поліцейський виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425, 00 гривень відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію. В п. 5 постанови (у фабулі) зазначено прилад, яким проводилася фіксація правопорушення (ТС000647). На фотознімку, який додано до відзиву, зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати тощо. Координати GPS місцезнаходження лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000647 є 48°16'39.09"N 23°2'28.98"E, що вказують про його місцезнаходження у населеному пункті с. Гребля, на автомобільній дорозі в Закарпатській області. Також надають відеозапис з приладу TruCam LTI. Відповідно до довідки оператора компютерного набору ІІ категорії ОСОБА_4 відеозаписи з портативних відеореєстраторів, здійснені працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за період чергування 31 жовтня 2023 року відсутні, оскільки вони не зберігались довше необхідного терміну згідно п. 3 розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, фото-і кінозйомки», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року. Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 05 червня 2014 року за № 1314-VI «Про метрологію та метрологічну діяльність» (набрав чинності 01 червня 2016 року), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Таким чином, згідно з наведеними положеннями чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості TruCam LTI 20/20, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22/01/26897, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26 грудня 2022 року та чинного до 26 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000647 є придатним до застосування. Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07 вересня 2021 року № 04/05/02-2522, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 N 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року за № 193. Вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam має застосовуватися працівниками поліції на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку. Дане твердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, тощо. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису є одним із превентивних заходів, визначених статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію». Як зазначено у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Таким чином, застосування приладу TruCam LTI 20/20 є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність». Окрім того, як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Нормативно-правових актів, що забороняють застосування приладу з рук не існує. Відтак, в даному випадку випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини. Разом із цим, позивачем чи представником не долучено до заяви Акту про виконані роботи та платіжних документів щодо проведеної оплати за надання правової допомоги. Тобто допустимих та належних доказів щодо понесених витрат або таких, що плануються на отримання правової допомоги суду не надано і обґрунтовано можна зробити висновок про те, що не доведено факт понесених витрат на правову допомогу. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною і такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кустрьо М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України розглянув справу на підставі наявних у ній доказів у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кустря М.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2023 року під час несення служби працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 000647, за адресою: Закарпатська область, с. Гребля, траса Н09, 36 км, було зафіксовано порушення водієм транспортного засобу ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме: порушення швидкісного режиму в населеному пункті на 43 км/год, в зв`язку з чим, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»

31 жовтня 2023 року о 10 год. 49 хв. 27 сек. інспектором УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , УПП батальйон 3 рота, розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 гривень в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до норм ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, підставою для її прийняття стало керування водієм ОСОБА_1 31 жовтня 2023 року о 10 год. 43 хв. 53 сек. у населеному пункті с. Гребля, траса Н-09, 36 км, автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 ,з порушенням швидкісного режиму в населеному пункті с. Гребля на 43 км/год, при цьому, рухаючись зі швидкістю 93 км/год, ТС 000647, при цьому, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року за № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовня 2001 року за № 1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами 1, 2, 3, 4, 6, 7 ст. 122, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Враховуючи зазначені в наведених вище нормах вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, суд вважає, що спірна постанова відповідає вказаним вимогам, крім того, в постанові зазначено, що відео фіксація була здійснена на TruCam LTI 20/20 № ТС000647.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Дослідивши долучені представником відповідача фотознімки та відеофіксацію з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000647, відеозапис наданий позивачем, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в населеному пункті с. Гребля, траса Н-09, 36 км, керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 ,з порушенням швидкісного режиму в населеному пункті с. Гребля на 43 км/год, при цьому, рухаючись зі швидкістю 93 км/год, ТС 000647, при цьому, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху.

Щодо порушення позивачем швидкісного режиму, визначеного п. 12. 4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, та доводів позивача про порушення інспектором поліції п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху автомобіля, тримаючи прилад TruCam в руках, та відсутність знаку, який інформує про змонтовану/розміщену фототехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку", не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання.

З наведеного вбачається, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд вважає помилковими твердження позивача про те, що в силу приписів ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.

При цьому, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22/01/26897 від 26 грудня 2022 року, чинного до 26 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCaM LTI 20/20 № ТС000647, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі становить +/- 2 м/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Крім того, з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Викладене підтверджує, що лазерний вимірювач TruCAM має можливість працювати у двох режимах: утриманням в руках під час вимірювання швидкості руху ТЗ або розміщенням на триногі, саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування, ліцензування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах.

Наданий відповідачем відеозапис, зроблений з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC000647) містить інформацію про обставини події та всі необхідні реквізити.

Судом встановлено, що інспектор поліції має право здійснювати вимірювання швидкості руху транспортних засобів лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM LTI 20/20, тримаючи його у руках, та без встановлення інформаційного знаку, є вірними і не суперечать ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Суд враховує, що обмеження швидкості в населеному пункті становить 50 км/год і відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає при перевищенні обмеження швидкості більщ ніж на 20 км/год, що з врахуванням похибки TruCam свідчить про швидкість, яка має перевищувати 72 км/год.

Порушення позивачем Правил дорожнього руху зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості «TruCAM» в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, не розповсюджуються на спірні відносини.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom", згідно з висновком якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати значної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та, зокрема, швидкісного режиму у населеному пункті.

Щодо порушення позивачем п. 2. 4 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, та непред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 16 Закон України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Пунктом першим частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейського зупинити транспортний засіб в разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. При цьому, таке право не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Отже, відсутність у водія при собі посвідчення водія або не пред`явлення його для перевірки є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не пред`явлення позивачем водійського посвідчення правильно кваліфіковано поліцейським як вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання позивача на те, що він пред`явив на вимогу поліцейського електронне посвідчення водія в застосунку Дія є повністю необґрунтованим, оскільки спростовано змістом відеозапису, наданого позивачем, з якого вбачається, що на вимогу поліцейської пред`явити посвідчення водія для складання постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 надав паспорт громадянина України. А через тривалий час, після того як поліцейська винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 надав для огляду поліцейським мобільний телефон, на якому, з його слів, містилося електронне посвідчення водія в застосунку Дія, однак, на відеозаписі, що надав позивач, не можливо розгледіти, що саме було відображено на екрані мобільного телефона позивача, коли той його пред`явив поліцейському.

З`ясувати ту обставину, що у водія ОСОБА_1 наявне електронне посвідчення водія та що таке зареєстроване в застосунку Дія, не представилось можливим, оскільки позивач не надав суду доказів того, що він зареєстрований у застосунку Дія та в цьому додатку зареєстроване електронне посвідчення водія на його ім`я.

Щодо посилання позивача на ті обставини, що поліцейською йому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, то на відеозаписі, наданому суду позивачем, зафільмовано спілкування поліцейської з позивачем, яка привіталася, представилася, назвала посаду та спеціальне звання, прізвище та повідомила причини зупинки транспортного засобу, докази на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху, роз`яснила позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП, з повагою вислухала звинувачення позивача на її адресу щодо того, що він їй оплачує заробітну плату, та що прилад вимірювання швидкості повинен бути встановлений стаціонарно, при цьому, поліцейська виявила витримку та доброзичливість до поведінки позивача.

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, порушення швидкісного режиму в населеному пункті на 43 км/год та не пред`явлення на законну вимогу працівника поліції посвідчення водія в паперовому вигляді чи електронного посвідчення водія.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що надані відповідачем суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року є правомірною, винесеною з дотриманням вимог, встановлених КУпАП, та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.

Керуючись ст. 2, 77, 241-246, 255,ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 251, 280-281, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення., суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8049609 від 31 жовтня 2023 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Височанською Аллою-Євгенією Іванівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 гривень, закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та стягнення 3 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Департамент патрульної поліції, юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, Україна, код ЄДРПОУ: 40108646.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2024 року.

Головуюча: Сойма М.М.