Справа № 420/20973/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування §5 п. 21 наказу від 13.10.2022 року №36-РС, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС про звільнення з військової служби у відставку за п.п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Головного корабельного старшину ОСОБА_2 , головного старшину батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів 801 Центру боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами та протимінної боротьби.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що наказ №36-РС від 13.10.2022 року про звільнення позивача з військової служби у відставку свідчить про те, що в порушення законодавства з ним передчасно був розірваний контракт про проходження військової служби у ЗСУ до настання граничного віку 21 жовтня 2022 року. Після цього наказом №268 (пункт 4.3) від 13.10.2022 року та направленням №1306 від 13.10.2022 року відповідач направив позивача до військово-медичного клінічного центру Південного регіону для проходження медичного огляду військово-лікарської комісії з метою визначення придатності за граничним віком до служби у Збройних силах України з 14.10.2022 року. Враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби, то у зазначеному наказі та направленні він не може фігурувати як головний старшина ОСОБА_3 , головний старшина 1 батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 . Крім того, позивач зазначає про те, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.10.2022 року №277 виданий в порушення абз. 3 п. 242 Положення №1153/2008, оскільки письмової згоди на виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 позивач не давав. Крім того, твердження відповідача про те, що позивач свідомо вводить в оману суд, не відповідає дійсності, оскільки жоден з його поданих трьох рапортів через Viber на ім`я ТВО начальника штабу Військової частини НОМЕР_1 капітана-лейтенанта ОСОБА_4 , а саме від 21.07.2022 року, від 26.07.2022 року та від 12.10.2022 року не був зареєстрований Військовою частиною НОМЕР_1 у строки надходження. Проте, рапорт від 26.07.2022 року про виплату позивачу грошової компенсації у межах вартості за неотримане речове майно у зв`язку зі звільненням із ЗСУ зареєстрований лише 13.10.2022 року.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС є правомірним та не підлягає скасуванню. Фактично позивача звільнено після направлення на проходження військово-лікарської комісії. Крім того, враховуючи те, що позивачем на ім`я командира написаний рапорт від 22.10.2022 року вх.2518, що він не заперечує, що розрахунок буде здійснений після надходження відповідного фінансування, та претензій до частини не має, про що свідчить підпис позивача. 22.10.2022 року №118 виданий грошовий атестат позивачу, де він ознайомлений та перевірив правильність даних, зазначених в атестаті, про що свідчить підпис позивача, другий примірник наданий ОСОБА_1 . При цьому, у в грошовому атестаті який залишився в частині відсутні будь-які записи. Крім того, відповідач зазначив, що рапорт від 12.10.2022 року не зареєстрований в частині та відсутній в журналі вхідних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

25 червня 2020 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2022 року №122, на підставі наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.04.2022 року №61-РС ОСОБА_1 призначено на посаду головного старшини батареї протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 .

З 20.05.2022 року його зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення: з 20.05.2022 року на речове при Військовій частині НОМЕР_2 та з 21.05.2022 року на фінансове забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 26.07.2022 року ОСОБА_1 , головний старшина 1 батареї протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , вибув в оперативне підпорядкування командира Військової частини НОМЕР_3 (аркуш справи 76).

Відповідно до §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Головного корабельного старшину ОСОБА_1 , головного старшину батареї протикатерних ракетних комплексів загону проти катерних ракетних комплексів 801 центру боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами та протимінної боротьби звільнено з військової служби у відставку за п.п. «в» (за віком у разі досягнення граничного віку) (аркуш справи 15).

Позивач не погодився із правомірністю §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС про звільнення з військової служби та звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19, ст. 43 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1, п. п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Згідно із ч. 9 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

«Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно із п. 242 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Тобто, виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.06.2020 року ОСОБА_1 укладений Контракт про проходження громадянина України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу.

Згідно з п. 3 та 4 зазначеного контракту, цей Контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін до досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Сторони зобов`язуються не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин, передбачених нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2022 року позивач направив на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 рапорт із проханням звільнити його з лав Збройних сил України, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі.

Крім того 12 жовтня 2022 року позивач направив на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 рапорт, в якому зазначив: «у зв`язку з досягненням граничного віку (21.10.2022 року) та не своєчасним направленням мене на Військово-лікарську комісію, прошу Вас, до повного розрахунку грошового забезпечення зі мною, не виключати мене зі списків військової частини НОМЕР_1 ».

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі від 12.07.2023 року у справі №420/8550/23, яке набрало законної сили, встановлено, що жодних доказів у будь - якій формі/форматі, на підтвердження направлення ОСОБА_1 рапортів від 21.07.2022 року, та від 12.10.2022 року, які додані позивачем до матеріалів справи без реєстраційної відмітки Військовою частиною НОМЕР_1 , - позивачем суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які докази отримання вказаних рапортів відповідачем. Більше того, у відзиві на позовну заяву відповідачем наголошено, що рапорт від 12.10.2022 року не зареєстрований у Військовій частині, та відсутній в журналі вхідних документів. При цьому, належних, достатніх доказів, які б спростовували означені твердження відповідача, позивачем суду не надано.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що рапорти позивача від 21.07.2022 року та 12.10.2022 року не зареєстровані в частині та відсутні в журналі вхідних документів, тобто до відповідача не надходили.

В матеріалах справи також наявні пояснення капітана-лейтенанта ОСОБА_5 , в яких зазначено, що під час перевірки готовності до виконання розпоряджень Головнокомандувача ЗС України від 24.07.2022 року №5217, командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.07.2022 року №3174т/ОКП/БУ, командувача угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.07.2022 року №4200т, командир Військової частини НОМЕР_1 нагадав ОСОБА_6 про те, що позивач у жовтні 2022 року набуває граничного віку та має бути звільнений з лав Збройних Сил України. Рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України від 21.07.2022 року ОСОБА_1 до нього не надходив.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що його було звільнено з військової служби у відставку на підставі наказу командира Військової частини (по особовому складу) від 13.10.2022 року №36-РС, проте суд зазначає, що відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 року №280 наказ по стройовій частині на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу видається тільки після видання наказу по особовому складу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі від 12.07.2023 року у справі №420/8550/23, яке набрало законної сили, також встановлено, що 13.10.2022 року на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт ОСОБА_1 вх. № 24.02. від 13.10.2022 року з проханням направити його на ВЛК у зв`язку з досягненням граничного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), про придатність до військової служби в ЗС України.

У відповідності до направлення №1306 від 13.10.2022 року ОСОБА_1 направлений до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (м. Одеса) для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності за граничним віком до служби у збройних силах України (аркуш справи 16).

Згідно п. 4.3 наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2022 року №268 ОСОБА_1 вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (м. Одеса) для проходження військово-лікарської комісії з 14.10.2022 року (аркуш справи 17).

Згідно довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (м. Одеса) від 21.10.2022 року №5305 ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби. Протипоказана служба у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах (аркуш справи 20).

На підставі рапорту позивача від 13.10.2022 року №2402 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №275 від 20.10.2022 року позивачу продовжено дію контракту про проходження військової служби на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням (аркуш справи 78).

Відповідно до п. 8 наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.10.2022 року №277 Головного корабельного старшину ОСОБА_1 , головного старшину 1 батареї протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_4 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.10.2022 року №36-РС з військової служби у відставку за п.п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за віком у разі досягнення граничного віку), вважати таким, що 22.10.2022 року справи та посаду головного старшини 1 батареї протикатерних ракетних комплексів закону протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 здав. З 22.10.2022 року виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , зняти з усіх видів забезпечення: з 23.10.2022 року з продовольчого забезпечення за Каталогом (тільки обіди) при Військовій частині НОМЕР_2 , з 22.10.2022 року з речового забезпечення при Військовій частині НОМЕР_2 та з 22.10.2022 року з фінансового забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та направити для постановки на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 (аркуш справи 18).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 22.10.2022 року ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено: «Дійсним доповідаю що я головний корабельний старшина ОСОБА_7 , головний старшина 1 батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів Військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду головного старшини 1 батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 здав. Я головний корабельний старшина ОСОБА_7 , не заперечую що розрахунок зі мною Військова частина НОМЕР_1 проведе після надходження відповідного фінансування. Претензій до Військової частини НОМЕР_1 , не маю» (аркуш справи 80).

Даний рапорт був зареєстрований Військовою частино НОМЕР_1 22 жовтня 2022 року за вх. № 2518, та доданий відповідачем до справи.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що процедурні питання звільнення ОСОБА_1 здійснені відповідачем відповідно до вимог законодавства, в тому числі Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 року №280.

Фактично позивача звільнено після направлення на проходження військово-лікарської комісії, а наведені позивачем доводи щодо неправомірності вказаного наказу є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку щодо правомірності §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС про звільнення з військової служби у відставку за п.п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування §5 п. 21 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 жовтня 2022 року №36-РС про звільнення з військової служби у відставку за п.п. «в» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Головного корабельного старшину ОСОБА_2 , головного старшину батареї протикатерних ракетних комплексів загону протикатерних ракетних комплексів 801 Центру боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами та протимінної боротьби відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.