Справа № 200/5913/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року справа №200/5913/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року (повне судове рішення складено 25 грудня 2023 року) у справі № 200/5913/23 (суддя в І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №70 від 12.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1

- зобов`язати Управління повторно розглянути заяву від 05.09.2023 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) наступні періоди: з 01.10.1998 по 23.03.2000 у якості підземного прохідника у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з 15.01.1998 по 30.09.1998 у якості підземного прохідника у ЗАТ «Вугледобича» та з 29.05.2000 по 26.06.2004 у якості прохідника підземного у ДВАТ «Шахта Красноармійська-Західна №1».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що 05.09.2023 він звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12 вересня 2023 року № 70 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Пільговий стаж роботи позивача за спірні періоди підтверджується записами у трудовій книжці. Позивач вважав рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправним, просив позов задовольнити.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення відповідача №70 від 12.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 періоди роботи: з 15.01.1998 по 30.09.1998 у якості підземного прохідника у ЗАТ «Вугледобича» та з 29.11.1998 по 30.11.1998; з 31.03.1999 по 31.03.1999; з 30.04.1999 по 30.04.1999; з 31.05.1999 по 31.05.1999; з 30.06.1999 по 30.06.1999; з 30.09.1999 по 30.09.1999; з 31.01.2000 по 31.01.2000 у якості підземного прохідника у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що апелянтом не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи позивача з 15.01.1998 по 30.09.1998 підземним прохідником у ЗАТ «Вугледобича», оскільки позивачем не надано уточнюючу довідку, що підтверджує пільговий характер роботи.

На думку відповідача, судом не враховано, що записи трудової книжки позивача не містять відомостей щодо розділу, підрозділу, пункту, найменування списків, куди включається цей період роботи, чи перебував позивач у відпустці без збереження заробітної плати, чи було передбачено цей факт виробничою необхідністю, чи брав участь у страйках.

Щодо зобов`язання зарахування періодів з 01.10.1998 по 23.03.2000 у якості підземного прохідника у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівськата з 29.05.2000 по 26.06.2004 у якості прохідника підземного у ДВАТ «Шахта Красноармійська-Західна №1» зазначив, що згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що у наданих позивачем трудовій книжці та довідці відсутні відомості що позивачу надано відпустки без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

З урахуванням наведеного апелянт наголошує на правомірності та законності оскарженого позивачем рішення про відмову в призначенні пенсії.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

05.09.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV до органів Пенсійного фонду.

Зазначена заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.09.2023 № 70 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових мовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на провідних професіях 20 років та професіях по Постанові №202 - 25 років.

Вік заявника 50 років 0 місяців 16 днів.

Страховий стаж особи з урахуванням кратності становить 46 років 06 місяців 14 днів.

Пільговий стаж особи становить - 06 років 04 місяці 0 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно довідки №473 від 28.07.2023, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідка не відповідає вимогам Додатку №5, затвердженого Постановою Кабміну України від 12.08.1993 №637 (відсутній підпис начальника відділу кадрів (документи на право підпису фахівця управління по роботі з персоналом та відсутності в штатному розкладі начальника відділу кадрів не надано;

- до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно довідки №26/317 від 31.07.2023, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідка не відповідає вимогам Додатку №5, затвердженого Постановою Кабміну України від 12.08.1993 №637 (не містить посилання на постанову).

За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, через відсутність необхідного пільгового стажу на провідних професіях 20 років та професіях по Постанові №202 - 25 років.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, №473 від 28.07.2023 ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» в період з 29.05.2000 (нак.№1839к від 12.06.2000) по 26.06.2004 (нак.№2194к від 29.06.2004) виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією посадою: прохідник підземний дільниці ГКР-3; що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Згідно з відомостями довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, №26/317 від 31.07.2023 ОСОБА_1 працював повний робочий день на ОП «Шахта 1/3 «Новогродовская» за період з 01.10.1998 (нак.№1278 від 01.10.1998) по 23.03.2000 (нак.№52к від 24.03.2000) за професією, посадою підземний прохідник на дільниці ПР-5 з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 10101000а. Держобов`язок:1999 р. ІІІ -1 день; б/відпустка: 1998 р. ХІ 1 день; 1999 р. ІV- 1 день; VІ 1 день; ІХ 1 день; 2000 р. І 1 день; страйк: 1998 ХІ 1 день.

26.09.2023 позивач повторно звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, за результатом розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області призначено пенсію за віком, що підтверджується рішенням №70 від 05.10.2023.

Відповідно до розрахунку стажу позивача форми РС-право (в межах спірних правовідносин) до пільгового стажу не зараховані наступні періоди: з 15.01.1998 по 30.09.1998; з 29.11.1998 по 30.11.1998; з 31.03.1999 по 31.03.1999; з 30.04.1999 по 30.04.1999; з 31.05.1999 по 31.05.1999; з 30.06.1999 по 30.06.1999; з 30.09.1999 по 30.09.1999; з 31.01.2000 по 31.01.2000.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом № 1058-IV. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-ІV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

З наведеного вбачається, що під час розгляду заяв про призначення пенсії за віком пенсійний орган має враховувати, в тому числі, віднесення певних періодів роботи особи одночасно до різних пільгових списків (наприклад, до Списку 1 та до списку, затвердженому Кабінетом Міністрів в окремій постанові у постанові для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114) та за результатом підрахування пільгового стажу пенсійний орган має визначити наявність або відсутність у особи права на більш пільгову пенсію за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі- Список № 202).

Отже, для призначення особі пільгової пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV має бути встановлено, що вказана особа має стаж роботи за професіями (на роботах, посадах), перелік яких наведено у Списку № 202, що під час зазначених робіт вказана особа була безпосередньої зайнята на цих роботах повний робочий день під землею та за наявності часу такої роботи не менше 25 років (крім працівників провідних професій, мінімальна кількість стажу яких на зазначених роботах складає 20 років).

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 30.03.2023 звернувся до відповідного органу з відповідною заявою.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.112005 № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Щодо вимог про зарахування до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV періоду з 15.01.1998 по 30.09.1998 у якості підземного прохідника у ЗАТ «Вугледобича».

Пільговий стаж роботи позивача за спірні періоди підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 згідно записів:

Записи №16,17 з 15.01.1998 по 30.09.1998 підземний прохідник 5 розряду з повним робочим днем в шахті у ЗАТ «Вугледобича»; за формою РС-право цей період не зараховано пільгового стажу відповідно до постанови №202.

Отже, записи трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка належать ОСОБА_2 , як основний документ, який підтверджує стаж роботи, в повній мірі відображають умови праці та характер виконуваної роботи, а тому не потребують додаткового підтвердження чи уточнення довідками. Також суд вказує, що період з 15.01.1998 по 30.09.1998 свідчать про зайнятість останнього на провідних посадах та за Списком № 1. Записи про періоди роботи, засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи позивача у спірний період підтверджується відповідними записами трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що період 15.01.1998 по 30.09.1998 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV.

Щодо зарахування періодів з 01.10.1998 по 23.03.2000 у якості підземного прохідника у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівськата з 29.05.2000 по 26.06.2004 у якості прохідника підземного у ДВАТ «Шахта Красноармійська-Західна №1».

За формою РС-право періоди з 01.10.1998 по 28.11.1998; з 01.12.1998 по 30.03.1999; з 01.04.1999 по 29.04.1999; з 01.05.1999 по 30.05.1999; з 01.06.1999 по 29.06.1999; з 01.07.1999 по 29.09.1999; з 01.10.1999 по 30.01.2000; з 01.02.2000 по 23.03.2000; з 29.05.2000 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 26.06.2004 зараховано пільгового стажу, як провідні професії (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а в), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають відмові.

В той же час, періоди з 29.11.1998 по 30.11.1998; з 31.03.1999 по 31.03.1999; з 30.04.1999 по 30.04.1999; з 31.05.1999 по 31.05.1999; з 30.06.1999 по 30.06.1999; з 30.09.1999 по 30.09.1999; з 31.01.2000 по 31.01.2000 не зараховано до пільгового стажу.

Згідно з відомостями довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, №26/317 від 31.07.2023 ОСОБА_1 працював повний робочий день на ОП «Шахта 1/3 «Новогродовская» за період з 01.10.1998 (нак.№1278 від 01.10.1998) по 23.03.2000 (нак.№52к від 24.03.2000) за професією, посадою підземний прохідник на дільниці ПР-5 з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 10101000а. Держобов`язок:1999 р. ІІІ -1 день; б/відпустка: 1998 р. ХІ 1 день; 1999 р. ІV- 1 день; VІ 1 день; ІХ 1 день; 2000 р. І 1 день; страйк: 1998 ХІ 1 день.

Тобто, відповідачем не зараховано дні держобов`язку та відпусток без збереження заробітної плати.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 періоди, зокрема держобов`язків, відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Однак, відповідачем жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю чи зазначені періоди не перевищують одного місяця в календарному році.

Отже, правильним є висновок місцевого суду, що не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів з 29.11.1998 по 30.11.1998; з 31.03.1999 по 31.03.1999; з 30.04.1999 по 30.04.1999; з 31.05.1999 по 31.05.1999; з 30.06.1999 по 30.06.1999; з 30.09.1999 по 30.09.1999; з 31.01.2000 по 31.01.2000 є протиправним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вищезазначені періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, а рішення головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.09.2023 № 70 є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, призначення пенсії, її перерахунок, тощо є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням вищевикладеного та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №70 від 12.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV періоди роботи: з 15.01.1998 по 30.09.1998 у якості підземного прохідника у ЗАТ «Вугледобича» та з 29.11.1998 по 30.11.1998; з 31.03.1999 по 31.03.1999; з 30.04.1999 по 30.04.1999; з 31.05.1999 по 31.05.1999; з 30.06.1999 по 30.06.1999; з 30.09.1999 по 30.09.1999; з 31.01.2000 по 31.01.2000 у якості підземного прохідника у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 200/5913/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 04 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук