Справа № 160/20412/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20412/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року (суддя Калугіна Н.Є., м. Дніпро, повий текст рішення складено 23.11.2023 року) в справі №160/20412/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

в с т а н о в и в:

14.08.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач-1 або ГУ НП в Дніпропетровській області), Головного управління Національної поліції України в Донецькій області (далі по тексту відповідач-2 або ГУ НП в Донецькій області) в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 459 о/с дск «По особовому складу» в частині переведення полковника поліції ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та звільнення його з 17.07.2023 з посади оперуповноваженого відділу №2 управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с «По особовому складу» в частині призначення полковника поліції ОСОБА_1 , який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції з 17.07.2023, з посадовим окладом 2400 гривень та установленою надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40%; поновити його на посаді оперуповноваженого відділу №2 управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу. Апелянт вказував, що переміщення поліцейських здійснюється на вищу посаду - у порядку просування по службі, на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення. Переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників та переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Відповідно до ст. 32 Кодексу законів про працю України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст. 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Позивач з відповідним рапортом про переведення його в іншу місцевість, на іншу роботу не звертався та будь-якої ініціативи з приводу такого призначення на посаду не проявляв. Спеціальний Закон «Про Національну поліцію» встановлює підстави переміщення, які зазначені у частині першої статті 65 Закону та порядок переміщення, який визначає за чиєю ініціативою таке переміщення відбувається. Таке переміщення може відбуватися - за ініціативою поліцейського або ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Проте Закон не регулює випадки, коли переведення відбувається в межах однієї місцевості або переведення до іншої місцевості, про що йдеться у статті 32 КЗпП України. Законом України «Про Національну поліцію» не врегульоване питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нищу посаду в іншій місцевості, у цій частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства, а саме стаття 32 КЗпП України, якою встановлюється можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника. Законом від 15.03.2022 року №2123-ІХ «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» визначено, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Апелянт не погоджується з твердженням відповідачів, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби (у випадку спору, в зону ведення бойових дій), повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби, у будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту. Апелянт вказував, що зміст оскаржуваного наказу необґрунтований підставами передбаченими частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач-1 ані при прийнятті наказу, ані під час розгляду справи не обґрунтував належним чином, у чому саме полягають інтереси служби у цьому випадку. Лист ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 та доповідна записка начальника УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 14.07.2023, які вказані у наказі, як підстава для його видання, не є тотожним поданню і не може його підміняти, та у розумінні приписів Порядку №1235 та Переліку взагалі не можуть вважатися документами з питань проходження служби та бути підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу. Апелянт звертає увагу, що Дніпропетровська область межує з Донецькою, Запорізькою, Харківською, Херсонською областями, частина з яких окупована та де ведуться активні бойові дії. Тому підтримання публічної безпеки і порядку на території Дніпропетровської області є також вкрай важливою та відповідає інтересам служби поліцейського. Апелянт вказував, що «переведення» спричинило кадровий дефіцит в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим оголошується конкурс до ГУНП в Дніпропетровській області на ті посади, які звільнились після переведення 71 працівника поліції до ГУНП в Донецькій області. Законом України «Про Національну поліцію» визначені й інші умови, які мають бути дотримані при здійсненні переміщення працівника на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону №580- VIII, а саме: враховані результати виконання покладених на працівника обов`язків та його професійні, особисті якості, однак рішення суду першої інстанції не містить жодних обґрунтувань, які б підтверджували, що вказані критерії враховувалися при вирішенні питання щодо переміщення позивача на іншу посаду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників. Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Суд першої інстанції вказував, що переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський. Суд першої інстанції встановив, що наказом керівника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 459 о/с дск від 14.07.2023 року (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 року №464 о/с дск) «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», позивача переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі звільненням з посади оперуповноваженого відділу № 2 управління захисту інтересів суспільства і держави, наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 року № 298 о/с, відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», позивача призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області на посаду оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції. З урахуванням приписів абз. 2 ч. 8, 9 Закону України «Про Національну поліцію», переведення позивача здійснено на підставі виданого керівником ГУНП в Дніпропетровській області (до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади позивача) наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції, на підставі чого наказом керівника ГУНП в Донецькій області позивача призначено на посаду в органі поліції, до якого його переміщено. Відповідачами дотримано порядок переміщення в частині видання відповідних наказів, а доводи позивача щодо підписання наказу про переміщення № 459 о/с дск від 14.07.2023 керівником ГУНП в Дніпропетровській області, який не мав права переводити працівника в іншу область, оскільки його повноваження не розповсюджуються на територію іншої області є безпідставними. Пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону №580-VIII, серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади безпосередньо виділено лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує згоду поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського. Така підстава як «для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби», як в даному спорі, такої згоди не потребує. Переміщення за підставою - «для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби» є насамперед рішення певних органів (керівника суб`єкта призначення), прийняття яких не залежать від волі поліцейського. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не на неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин, відповідно до норм трудового законодавства. ОСОБА_1 , маючи спеціальне звання полковник поліції, до переведення перебував на посаді оперуповноваженого відділу № 2 управління захисту інтересів суспільства і держави ГУНП в Дніпропетровській області та наказом ГУНП в Донецькій області був призначений на рівнозначну посаду, з огляду на визначення граничних спеціальних звань, оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, які є рівнозначними за граничним спеціальним званням (старший лейтенант поліції), відповідно до наказу Національної поліції України від 04.12.2015 року №142.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції України.

Рапортом начальника УЗІСД ГУ НП в Дніпропетровській області запропоновано перевести для подальшого проходження служби до ГУ НП в Донецькій області оперуповноваженого відділу № 2 управління захисту інтересів суспільства і держави ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 459 о/с дск від 14.07.2023 року (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 року №464 о/с дск) «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року полковника поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади оперуповноваженого відділу № 2 управління захисту інтересів суспільства і держави, на підставі доповідної записки від 14.07.2023 року № 20/2821 та листа ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 року №1743/01/12-2023.

Як вказано у наказі № 459 о/с дск від 14.07.2023 року, його винесенню передували доповідна записка від 14.07.2023 року № 20/2821 та лист ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 року №1743/01/12-2023. Доповідною запискою начальника УКЗ ГУ НП в Дніпропетровській області запропоновано начальнику перевести 71 поліцейського до ГУ НП в Донецькій області.

Поданням від 17.07.2023 року заступник начальника Головного управління начальник кримінальної поліції ГУ НП в Донецькій області пропонував призначити ОСОБА_1 , який прибув із ГУ НП в Дніпропетровській області на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 року № 298 о/с, відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області полковника поліції ОСОБА_1 , який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції з 17 липня 2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ч. 1 ,ч. 8, ч. 9 ст. ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання. Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Отже, передбачено, що переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби у тому числі у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Матеріалами справи підтверджується, що до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області за №1743/01/12-2023 від 12.07.2023 року щодо розгляду питання про переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в розпорядження Головного управління Національної поліції в Донецькій області з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету та територіальної цілісності України, у кількості, що дозволить зменшити зазначений загальний некомплект органу поліції хоча б на 5%. Керівником іншого органу поліції ініційовано питання переведення поліцейських, що передбачено нормами Закону України «Про Національну поліцію». Рапорт на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області викладено пропозиції щодо переведення для подальшого проходження служби до ГУНП в Донецькій області поліцейських. Доповідною запискою начальника УКЗ ГУ НП в Дніпропетровській області запропоновано начальнику перевести 71 поліцейського до ГУ НП в Донецькій області. Тобто переведення позивача з ГУ НП в Дніпропетровській області до ГУ НП в Донецькій області на рівнозначну посаду узгоджено у встановленому порядку шляхом подання пропозицій та рапортів.

Згідно п. 2 розділу ІІ, п. 1, п. 2, п. 3 розділу ІІІ Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року №1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу. Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Суд бере до уваги, що спірним є переведення позивача з посади оперуповноваженого відділу № 2 управління захисту інтересів суспільства і держави на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції. Посади є рівнозначними.

Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (ч.2 ст.68 Закону). В інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію», відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 1 ст. 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсутність у Законі України «Про Національну поліцію» норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.

Передбачено, що у випадку вирішення питання про переведення поліцейського застосовуються норми Закону України «Про Національну поліцію» (п. 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення»).

Суд зазначає, що приписи абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» вказують, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Передбачено, ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року, згідно пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року . Воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до Указів Президента України про ведення в Україні воєнного стану, про продовження в Україні воєнного стану, на поліцейських покладаються додаткові обов`язки вжиття заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують та вжиття інших заходів, необхідних для оборони держави на місці дислокації.

Встановлено, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» для працівника органу поліції встановлюється посилений режим роботи. Дія в Україні воєнного стану вимагає від працівника поліції бути готовим до виконання своїх обов`язків кожну хвилину та на місцевості де є необхідність з огляду на інтереси служби з неухильним дотриманням Присяги поліцейського.

Спірними наказами відбулось саме переведення поліцейського а не звільнення. Переведення відбулось у межах законодавчо передбаченої процедури, без погодження з поліцейським та за погодженням посадових та начальницьких осіб ГУ НП в Дніпропетровській та Донецькій областях. При цьому, переведення позивача на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог та не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року в справі №160/20412/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова