Справа № 289/774/24
Суддя: Мельник О. В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №289/774/24
Номер провадження 2-а/289/14/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали позовної заяви в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації/місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Житомирській області (10008, Житомирська область, місто Житомир, вул. Старий бульвар, будинок 5/37) про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 року позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вищевказаною позовною заявою.

Згідно з ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу, чи не має інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Оскаржувана постанова винесена 07.02.2024 року та в цей же день вручена позивачу, однак позовна заява щодо оскарження рішення подана до суду позивачем через 48 днів після її винесення.

В позовній заяві міститься клопотання про поновлення строків на оскарження.

У відповідності до ч.1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Обставини, які вказують на поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, що підтверджують неможливість звернення до суду у встановлений законом строк. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до адміністративного суду з поважних причин.

При цьому у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності).

Відповідно до ст.. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою, як на поважність поновлення строку, позивач вказує на те, що він доглядав за меншою дочкою ОСОБА_2 з 06.02.2024 по 14.02.2024, яка перебувала в КП «Лікарня № 1» ЖМР де 08.02.2024 народила дитину. З 16.02. по 17.02.2024 позивач перебував у відрядженні в м.Києві. Натомість з долучених доказів не вбачається родинні зв`язки із ОСОБА_3 . Також не надано доказів перебування у відрядженні.

Зі змісту адміністративного позову та доданих матеріалів вбачається, що позивач був обізнаний про те, що відносно нього 07.02.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Зі змісту постанови долученої до позовної заяви також вбачається, що копію постанови позивач отримав в цей же день, про свідчить його підпис в графі «9. Копію постанови мною отримано» оскаржуваної постанови.

Згідно правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі № 520/2261/19 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Доказів наявності труднощів пов`язаних із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду протягом 48 днів позивачем не надано.

Зазначена заявником в клопотанні про поновлення строків на оскарження підстави пропущення строку звернення до суду за період з 06.02 по 17.02.2024 не підтверджена належними доказами, а за період з 17.02.2024 по 28.03.2024 не підтверджена жодними доказами, а тому не визнаються судом як поважні.

У Постанові від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23 (адміністративне провадження № К/990/41891/23) Верховний Суд виклав правовий висновок, відповідно до якого питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо). Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (res judicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети).

На підставі викладеного та керую чись ст.ст. 123, 161, 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску для поновлення строків на оскарження вказану позивачем ОСОБА_1 - не поважною.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше десяти днів, з дня отримання ним даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що у разі, якщо недоліки позовної заяви вказані судом, не будуть усунені у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися не поданою та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. В. Мельник