Справа № 489/5715/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/5715/23

Перша інстанція: суддя Костюченко Г.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Іпатова Віктора Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №113311 від 01.02.2023 в сумі 20 400 грн, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю відповідного складу, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 указував, що необхідною передумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Водночас, позивач стверджує, що він, станом на момент складення спірної постанови (01.02.2023) не знав про позбавлення його на підставі судового рішення, права керування транспортним засобом.

У зв`язку з відсутністю в його діях суб`єктивної сторони, позивач вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Також, разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що спірну постанову не отримував, а дізнався про її наявність та зміст лише 11 вересня 2023 року під час розгляду іншої справи №521/9473/23.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом та у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, оскільки стосовно нього існує судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача про його необізнаність щодо існування судового рішення про позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд зазначив, що позивач знав про складання щодо нього, працівниками патрульної поліції, протоколу про адміністративне правопорушення підставі статті 130 КУпАП та мав цікавитись на якому етапі розгляду перебуває його справа, враховуючи, що санкція цієї статті передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Іпатов В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу.

У скарзі адвокат посилається на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Так, у доводах апеляції скаржник наполягає на тому, що із змісту диспозиції частини 4 статті 126 КУпАП вбачається, що обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є умисел на вчинення адміністративного проступку.

Тобто, визначальним, у межах даної справи, є факт свідомого ігнорування особою наявного обмеження/позбавлення у праві керування транспортним засобом, що передбачає, як мінімум, обізнаність такої особи щодо наявного обмеження/позбавлення у праві керування транспортними засобами.

Скаржник стверджує, що ОСОБА_1 , станом на 01.02.2023, не знав про позбавлення, на підставі судового рішення, права керування транспортним засобом.

Понад те, як заявляє адвокат, постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, на підставі якої, його довірителя позбавлено право керування транспортним засобом, містить інформацію, що ОСОБА_1 не приймав участі у судовому розгляді справи, а це підтверджує доводи позивача про необізнаність щодо існування судового рішення.

Також адвокат вважає, що у ОСОБА_1 відсутній обов`язок з`ясовувати долю адміністративних матеріалів, оскільки КУпАП передбачає, що відповідний орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відсутність належного повідомлення виключає можливість розгляду справи.

Відповідачі не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що надає право, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2022 року (справа №390/805/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 3 статті 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

01.02.2023 о 20 год 00 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив підпункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху).

У зв`язку з виявленням даного правопорушення, інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області прийняв постанову серії БАБ №113311 від 01.02.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, які полягають у тому, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, оскільки він не знав про існування судового рішення про його позбавлення права керування транспортним засобом, колегія суддів виходить з такого.

Обставини справи свідчать, що постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 було, зокрема, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У даній постанові, яка має для суду преюдиційне значення для вирішення даної справи, указано, що ОСОБА_1 тричі повідомлявся про час та місце розгляду справи (29.07.2022, 26.08.2022, 27.09.2022), причини неявки суду не повідомив.

Також у цій постанові указано, що на офіційному сайті Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» зазначені дата, час та місце розгляду справи.

Тому, суд вважав, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином та розглянув справу без його участі, наклавши на нього штраф та позбавивши права керування транспортними засобами.

Варто відзначити, як частина 3 статті 126 КУпАП так і частина 1 статті 130 встановлюють такий вид адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП посадові особи органів Національної поліції уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, які кваліфікуються, зокрема, за частиною 3 статті 126 та за частиною 1 статті 130 цього Кодексу. Наведені протоколи направляються до суду для вирішення питання про наявність підстав притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

За таких умов, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 знав про складені посадовою особою патрульної поліції відповідних протоколів про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та частиною 3 статті 126 КУпАП, повинен був цікавитись розглядом цих протоколів, ураховуючи, що санкції вказаних статей передбачають, поряд із застосуванням штрафу, позбавлення права керування транспортним засобом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як мовилося вище, постанова Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2022 (справа №390/805/22) преюдиційно встановила факти, які не підлягають доказуванню.

Варто уваги, що преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 намагався оскаржити постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2022, якою його визнано винним у вчиненні наведених вище правопорушень.

Наведене свідчить, що він погодився з ухваленим щодо нього рішенням.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» міститься вимога щодо непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання, за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади. Суд вважав, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

У зв`язку з такими обставинами, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не підтверджують, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права або порушив норми процесуального права.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями: 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Іпатова Віктора Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко