Справа № 126/136/24
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/136/24

Провадження № 2-а/126/6/2024

"01" квітня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданого позову ОСОБА_1 , зазначає, що інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Огородовим К.М. неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1182720 від 02.01.2024 за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував вантажним транспортним засобом з встановленими додатковими фарами ближнього світла в кількості 4 шт, чим порушив вимоги ДСТУ 3649, п.6.1.1, п 31.3.а ПДР.

При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що ... переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 340 грн. Зважаючи, що дана норма передбачає відповідальність за переобладнання, у постанові не вказано відомостей про будь-яке переобладнання.

Позивач, вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки автомобіль не переобладнувався та є таким, що відповідає технічним заводським характеристикам, при цьому працівники поліції не є експертами щодо надання експертних висновків про наявність факту переобладнання, такі дослідження можуть здійснюватися лише спеціалізованими експертними установами. Транспортний засіб визнаний експертною установою таким, що відповідає встановленим до конструкції і технічного стану вимогам, результат технічного стану без жодних протиправних переобладнань підтверджено протоколом перевірки технічного стану.

Крім того, позивач не є власником автомобіля і не є відповідальною особою, а є лише найманим працівником і не має жодних повноважень чи службових обов`язків на якісь переобладнання чи на демонтаж наявних у автомобілі складових, оскільки транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію та інших документів належить його роботодавцю, відсутні та не зазначені у постанові жодні фото чи відео, чи будь які інші докази ймовірного правопорушення.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 29 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

28.02.2024 на адресу Бершадського районного суду Вінницької області надійшов відзив, в якому представник ДПП О.Янголенко просив в задоволенні позові відмовити, посилаючись на те, що 02.01.2024 в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, с.Дачне, траса М-05 Київ-Одеса, 452 км, виявив транспортний засіб Volvo fn04, з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував вантажним ТЗ, з встановленими додатковими фарами ближнього світла в кількості 4 штуки, чим порушив вимоги ДСТУ 3649 п.6.1.1., та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Також позивачу було роз`яснено права та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1182720 від 02 січня 2024 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 340 грн.

Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Огородова К.М. №473718. Проте, відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського за даним фактом відсутні у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, інспектор мав всі законні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова ЕНА №1182720 від 02.01.2024 обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необгрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку про наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА№1182720 від 02 січня 2024 року, винесеною інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Огородовим К.М., ОСОБА_1 , 02 січня 2024 року о 22 год. 48 хв., на 452 км. автодороги Київ - Одеса, керував вантажним транспортним засобом з встановленими додатковими фарами ближнього світла в кількості 4 шт., чим порушив вимоги ДСТУ 3649 п.6.1.1., у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 транспортний засіб «VOLVO FH 04» д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ "УКР ЗЕРНО СА".

Як вбачається з копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00958-00467-23 від 30 травня 2023 року вищевказаний транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю: не пізніше 30 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353 (далі Закон № 3353), встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Статтею 14 Закону «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.31.3а ПДРУ забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом , що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів, чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч.3 ст.33, ст.34,ст.35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема повинна буди обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, відповідна ним норма закону, наведені пояснення особи, що притягається до відповідальності, докази, надано їм оцінку.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Конструкція і технічний стан транспортних засобів, які експлуатуються повинні відповідати вимогам додатку до постанови Кабінету Міністрів України №1166 від 22 грудня 2010 року «Про єдині вимоги до конструкцій та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються».

Державним стандартом ДСТУ 3649:2010 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації» п.п.6.1.5 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1.

Cудом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Технічний стан та обладнання транспортного засобу під час їх експлуатації перевіряється візуально та з використанням засобів вимірювальної техніки відповідно до ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю» без втручання в роботу (без розбирання) вузлів та агрегатів ТЗ, що перевіряються.

Всупереч вказаного, інспектором особисто зроблено висновки щодо встановлення додаткових 4 фар ближнього світла, без вивчення документів на транспортний засіб, дослідження технічних характеристик та заводських установок, без проведення дослідження, відповідні акти технічного стану не складалися.

Таким чином, в даному випадку, відповідач порушив порядок фіксації правопорушення, встановлений Порядком здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затверджених наказом МВС України № 534 від 13 жовтня 2008 року, згідно якого, працівник поліції повинен скласти спеціальний акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, який перевіряється. Такий акт відповідачем не складався.

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що жодних доказів чи то матеріалів, на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення, як то належним чином оформлена фото-, відеофіксація безпосередньо порушення позивачем правил дорожнього руху за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, сторона відповідача суду не надала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1182720 від 02 січня 2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.241-246,286 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1182720, винесену 02 січня 2024 року інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Огородовим Кирилом Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Хмель