Справа № 522/20164/23-Е
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/70/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

позивача Нарсеідова Шаберді

представника відповідача Саркісяна А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення № 489 від 15.07.2022, який був сформований в системі «Електронний суд» 11.10.2023.

Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Михайловим Г.В. було подано заяву про поновлення строків звернення до суду. В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду зазначено, що під час затримання та винесення рішення про примусове повернення позивач не знав та не міг знати про порядок та строк його оскарження. Нарсеідову Шаберді не було надано будь-якої окремої та додаткової пам`ятки, якою б було роз`яснено порядок та строк оскарження винесено відносно нього рішення. ОСОБА_2 не був належним чином ознайомлений з рішенням про примусове повернення оскільки відповідне рішення йому було вручено без присутності адвоката та без участі перекладача, що унеможливлювало належне розуміння іноземцем його змісту та порядку оскарження. Позивач вважав і вважає, що знаходився на території України на законних підставах, а тому не розумів що має оскаржити винесене відносно нього рішення про примусове повернення. Також підготовка та подача процесуальних документів до суду ускладнилася у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової (міграційної) справи громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення - залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2023 року скасувано, а справу за позовом ОСОБА_1 направлено до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу від 09.02.2024 судову справу передано судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання у справі.

Після відкриття провадження у справі, у судовому засіданні судом встановлено, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Частиною 13 ст.171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом указаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13грудня2011року№17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У той же час, з урахуванням приписів статті 44 КАС України позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судовий захист, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання позовної заяви, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем оскаржується рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про його примусове повернення в країну походження № 489 від 15.07.2022.

Копію оскаржуваного рішення № 489 від 15.07.2022 позивач отримав у день прийняття відповідачем такого рішення, а саме 15.07.2022, що підтверджується його підписом у розписці від 15.07.2022, у якій зазначено, що другий примірник рішення про примусове повернення в країну походження № 489 він отримав особисто. Однак, позовну заяву подав лише 11.10.2023 року, тобто після спливу майже одного року та трьох місяців, а тому позивачем було пропущено строк на звернення до суду з даним позовом.

Обставин, що перешкоджали позивачу через запровадження в Україні воєнного стану своєчасно звернутись до суду першої інстанції в межах строку встановленого законом, починаючи з дати отримання копії оскаржуваного рішення - 15.07.2022, позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, зазначені позивачем, є неповажними, позивачем не наведено обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому суд не знаходить інших підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з п. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, суд вважає, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення, вказані позивачем, є неповажними.

Відтак, суд пропонує позивачу зазначити інші підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 160, 161, 171, 241, 248, 288 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Підстави пропуску строку звернення до суду, вказані ОСОБА_3 - визнати неповажними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.І. Ковтун