Справа № 340/10059/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10059/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що він є пенсіонером ДСНС України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 01.01.2018 року здійснено перерахунок його пенсії на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 року №900-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, перерахованої з 01.01.2018 року. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків нарахованої та невиплаченої пенсії за період з 01.01.2018 року по день фактичної виплати донарахованої та невиплаченої частини пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої та невиплаченої пенсії за період з 01.01.2018 року по день фактичної виплати донарахованої та невиплаченої частини пенсії згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою судді від 11.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані тим, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Доводячи правомірність дій при перерахунку та виплаті пенсії позивачу та безпідставність його вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів, посилаючись на пропущення строку звернення до суду, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту, з якої у 2010 році був звільнений у відставку.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області з 01.05.2010 року призначило позивачу пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.05.2018 року пенсію по інвалідності у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

У квітні 2018 року Управління ДСНС в Кіровоградській області у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, з метою перерахунку пенсії позивача склало та направило до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку № від 02.04.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 12165 грн.

На підставі цієї довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області у квітні 2018 року здійснило з 01.01.2018 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Обраховано суму підвищення пенсії, як різницю між перерахованою пенсію та пенсією, яка призначалася до перерахунку, станом на 01.03.2018 року, та вирішено виплачувати це підвищення з 1 січня 2018 року щомісячно у розмірі 50 відсотків, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісячно у розмірі 75 відсотків, з 1 січня 2020 року - щомісячно у розмірі 100 відсотків.

Доплата за період з січня 2018 року по квітень 2018 року в сумі 7816, 24 грн. виплачена позивачу у травні 2018 року.

У листопаді 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 05.10.2023 року, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати з 01.01.2018 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Відповідач надав позивачу відповідь від 21.11.2023 року, у якій повідомив, що оскільки виплата нарахованої пенсії здійснювалася щомісячно у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", то підстави для виплати компенсації відсутні.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах в органах і підрозділах цивільного захисту, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частиною 3 статті 52 Закону №2262-XII передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно зі статтею 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, після 01.01.2017 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, призначених за Законом №2262-XII, законодавець делегував Уряду, що узгоджується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. Ця постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - постанова КМУ №103), яка набрала чинності 24.02.2018 року.

Пунктом 1 постанови КМУ №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 постанови КМУ №103 передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Пунктом 4 постанови КМУ №103 встановлено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, набрання чинності 01.03.2018 року постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою змінено (збільшено) грошове забезпечення осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту у розумінні частини 2 статті 51 Закону №2262-XII стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року.

Суд установив, що відповідач у квітні 2018 року здійснив з 01.01.2018 року перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Внаслідок цього перерахунку розмір пенсії позивача збільшився у порівнянні з розміром раніше призначеної йому пенсії.

На виконання пункту 2 постанови КМУ №103 відповідач розпочав з 01.01.2018 року виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 50% підвищення. З 01.01.2019 року по 31.12.2029 року відповідач здійснював виплату позивачу перерахованої пенсії у розмірі пенсії до підвищення з додаванням 75% підвищення. З 01.01.2020 року пенсія позивачу виплачується без обмеження її розміру.

На момент перерахунку пенсії позивача у квітні 2018 року норма пункту 2 постанови КМУ №103 була чинною і підлягала застосуванню у правовідносинах, пов`язаних з перерахунком та виплатою пенсій, призначених за Законом №2262-XII, а відповідач, виплачуючи суму перерахованих пенсій у порядку, у строки та у розмірах, встановлених пунктом 2 постанови КМУ №103 та прийнятої згодом постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" діяв правомірно.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Згідно зі статтями 3, 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Статтею 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсацію виплачують зокрема за рахунок коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 55 Закону №2262-XII умовою нарахування компенсації втрати частини доходів є факт несвоєчасної виплати нарахованої пенсії з вини органу Пенсійного фонду України. Нарахування та виплата компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з пенсії, нарахованої за відповідний місяць, а розмір компенсації залежить від розміру заборгованості, періоду затримки виплати нарахованої пенсії та рівня інфляції у цей період.

У позовній заяві позивач не вказав, за який період (у які місяці) йому була нарахована, але не виплачена пенсія, у якій сумі, коли відповідач здійснив виплату заборгованості за відповідний місяць і в нього тоді ж виник обов`язок з виплати позивачу компенсації за втрату частини пенсії.

У спірних правовідносинах суд не встановив фактів несвоєчасної виплати позивачу нарахованої пенсії. Відповідач не допускав порушення строків виплати нарахованої/перерахованої пенсії. Позивач не оскаржував до суду дії/бездіяльність відповідача щодо несвоєчасної виплати йому пенсії, перерахованої відповідно до пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, або нарахованої за інший період.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, наведені ним у позовній заяві, суд не приймає, оскільки судові рішення у цих справах ухвалені за інших фактичних обставин.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду, то суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02.04.2024 року у справі №560/8194/20 про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

У цій справі суд не встановив фактів виплати позивачу заборгованості з нарахованої, але не виплаченої вчасно пенсії, а відтак - і обов`язку відповідача з виплати позивачу компенсації втрати частини доходів.

Розглянувши спір у межах позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні позову через його безпідставність та не вбачає підстав для залишення позову без розгляду.

Сторони судові витрати не понесли.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ