Справа № 489/6602/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/6602/23

Перша інстанція: суддя Кокорєв В.В.,

повний текст судового рішення

складено 30.01.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі відповідач-1, УПП), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач-2, ДПП), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №043055 від 13.10.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем не дотримано процесуальних норм і правил під час ухвалення постанови, постанова не містить жодних доказів вчинення адмінправопорушення, а свою вину в його вчинення позивач не визнає, під час збору адмінматеріалів відносно позивача не складався адміністративний протокол, принаймні про його існування позивачеві нічого не відомо. У постанові не зазначено докази, у т.ч. відеодокази, на які могло б бути зафіксовано правопорушення. Під час розгляду адмінсправи позивачу не роз`яснено його права, визначені у ст.268 КУпАП, у т.ч. право користуватися юридичною допомогою адвоката, а також статті 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням норм як КУпАП, так і п.4 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 року №1376. Приймаючи постанову відповідач не надав ніяких доказів про вчинення правопорушення позивачем, а саме про те, що номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2024 року позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення скасовано, провадження у адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2023 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області рядовим поліції Білокамінським І.Л. винесено оскаржувану постанову серії БАД №043055 про накладення адміністративного стягнення на позивача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн..

З оскаржуваної постанови вбачається, що 13.10.2023 року о 10:50 год. в Миколаївській області Миколаївському районі на трасі М14 перехресті Н11 позивач керував транспортним засобом Ford Focus, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, а саме, забруднений/закритий сторонніми предметами решіткою, що не дало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 м., чим порушив вимоги пп.«в» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідачів не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП та копія спірної постанови, яка надана представником відповідачів до суду, містить дописані відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис (камеру 4675), що не міститься в копії оскаржуваної постанови, яка надана працівниками патрульної поліції позивачу.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9. «в» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведеними вище нормами ПДР України встановлена заборона на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закриті іншими предметами чи забруднені, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

А вказаною вище нормою КУпАП передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають:

- у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, факт керуванні транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими або сіткою), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП

Розміщення сітки або іншого предмету (в тому числі прозорого) на номерному знаку транспортного засобу є встановленням стороннього предмету, який не передбачений конструкцією номерного знаку та який ускладнює ідентифікацію номерного знаку, в тому числі і для стаціонарних камер фіксації швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини першої і другої статті 121-3.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З ч.ч.2, 4 ст.258 КУпАП вбачається, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, розгляд справи за ч.1 ст.121-3 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, на місці вчинення правопорушення протокол не складається, а виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, доводи позивача про те, що під час збору адмінматеріалів відносно нього не складався адміністративний протокол, не вирішувались питання належності розгляду такої справи до компетенції відповідача та інші доводи стосовно проведення розгляду справи, є безпідставними та ґрунтуються на помилковому розумінні норм права.

Також колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача, що під час розгляду адмінсправи йому не роз`яснено його права, визначені у ст.268 КУпАП, у т.ч. право користуватися юридичною допомогою адвоката.

З наданого до суду відеозапису з нагрудного відеореєстратора на компакт-диску вбачається (а.с.29), що патрульним поліції було роз`яснено позивачу його права та обов`язки, та колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач мав змогу та час за допомогою засобів телефонного зв`язку викликати захисника на місце розгляду справи або отримати правову допомогу по телефону, чим як вбачається з відеозапису позивач і скористувався зателефонувши комусь та отримавши відповідну консультацію.

Однак, колегія суддів зазначає наступне, що за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному спірному випадку відсутні будь які докази факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення. В позовній заяві позивач не визнає факт наявності сітки на номерному знаку його транспортного засобу, на відео записі з нагрудного відеореєстратору не зафіксовано наявність сітки на номерному знаку, фотофіксації такої сітки до суду не надано, про наявність такої сітки на номерному знаку можна почути лише зі слів поліцейського який складав оскаржувану постанову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що представником відповідачів не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД №043055 від 13.10.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.311, ст.272, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька