Справа № 380/29901/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 рокусправа № 380/29901/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільно українсько-німецьке товариство «Мьолдер Ге Ем Бе Ха» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільно українсько-німецьке товариство "Мьолдер Ге Ем Бе Ха" до Львівської митниці про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 11.03.2024 року у справі №380/29901/23 позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано прийняті Львівською митницею Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів, №UA209000/2023/900526/2 від 19.06.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення за №UA209170/2023/002109; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільно українсько-німецьке товариство «Мьолдер Ге Ем Бе Ха» 7210 (сім тисяч двісті десять) грн. 07 коп. сплаченого судового збору.

25.03.2024 року засобами поштового направлення (дата поштового штемпелю Укрпошти 18.03.2024) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільно українсько-німецьке товариство «Мьолдер Ге Ем Бе Ха» (далі заявник) надійшла заява про долучення доказів для вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 140,00 грн.

02.04.2024 року представник Львівської митниці надіслав суду клопотання (сформоване в системі «Електронний суд» 29.03.2024), в якому просить у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити, а в разі надання позивачем належних доказів таких витрат, то зменшити суму понесених таких витрат, з підстав, викладених у даному клопотанні. Крім того, посилається на правові позиції Верховного Суду.

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення суду, суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У рішенні суду від 11.03.2024 року не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, що, відповідно до наведеного положення, є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3 ст.252 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До наданої суду заяви заявником долучено договір про надання правової допомоги №24/01/2024 від 24.01.2024 року та акт №1 від 18.03.2024 року приймання-передачі наданих послуг за даним договором від 24.01.2024 року на суму 15 140,00 грн.

Згідно п.3.1. даного договору клієнт оплачує послуги Адвоката, передбачені в розділі 1 цього Договору у розмірі, визначеному окремою угодою або актах приймання-передачі наданих послуг, чи іншому аналогічному документі.

Пунктом 3.3. даного договору передбачено, що клієнт сплачує Адвокату винагороду у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Адвоката, або в інший передбачений законодавством, чи домовленістю Сторін спосіб протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту набрання рішення суду, ухваленим за результатами розгляду відповідної судової справи законної сили, якщо інші строки для оплати наданих послуг за цим Договором додатково не узгоджені Сторонами.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У додатковій постанові від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 Верховним Судом зроблено наступні правові висновки:

«При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.».

Також, у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховним Судом зроблено наступні правові висновки:

«Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

…

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.».

У постанові від 10.08.2023 року у справі № 420/13511/22 Верховним Судом зроблено наступні правові висновки:

«Верховний Суд неодноразово зазначав, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, незалежно від факту оплати як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова КАС ВС від 18 серпня 2021 року по справі № 640/11204/19).

З огляду на вказане Верховний Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності документа на підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.».

З урахуванням викладеного, судом не беруться до уваги наведені правові висновки Верховного Суду, на які звертає увагу представник Львівської митниці у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, про те, що акт приймання-передачі до договору про надання правничої допомоги не є детальним розрахунком здійснення витрат.

Крім того, оплата послуг Адвоката чітко передбачена договором про надання правової допомоги №24/01/2024 від 24.01.2024 року, зокрема пунктами 3.1. - 3.3. Розділу 3 даного Договору.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником заявника суми (15 140 грн. 00 коп.).

Беручи до уваги складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним; обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника заявника та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 7 500 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 242, 243, 244, 252 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: м.Львів, вул.Тадеуша Костюшка, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільно українсько-німецьке товариство «Мьолдер Ге Ем Бе Ха» (адреса: Львівська область, м.Пустомити, вул.Глинська, 14; ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк Віталій Ярославович