Справа № 400/11075/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 р. № 400/11075/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2023,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 0-1420-UA0048763;

визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 0- UA0048763;

визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Управлінням податкове повідомлення-рішення № 0- UA0048763.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він є засновником фермерського господарства і власником об`єктів нерухомості, що використовуються у сільськогосподарській діяльності. Визначення відповідачем податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суперечить підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Управління позов не визнало, у відзиві зазначило про відсутність визначених Податковим кодексом України умов для звільнення позивача від сплати відповідного податку, оскільки позивач не є сільськогосподарським товаровиробником.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є засновником Фермерського господарства «ЮРВІАЛ» (далі ФГ), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності ФГ вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; додаткові вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; допоміжна діяльність у рослинництві; післяурожайна діяльність.

У власності позивача (згідно з доданими до позову свідоцтвами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором купівлі-продажу, а також згідно з доданою до відзиву Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) перебувають:

нежитлова будівля площею 829,2 м2 (корпус корівника) за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлова будівля площею 708,5 м2 (телятник, овчарник, конюшя) за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлова будівля (корпус № 1 МТФ) площею 645,5 м2 за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт Арбузинка, вул. Хліборобна (вул. 40 років Жовтня), 125-3.

До позову додано (за підписом голови ФГ) підтвердження того, що у 2022 року вказані об`єкти використовувало у господарській діяльності ФГ.

Податковим повідомленням-рішенням від 19.07.2023 № 0-1420-UA0048763 Управління визначило суму податкового зобов`язання позивача за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - 80 847 грн (об`єкт площею 829,20 м2);

податковим повідомленням-рішенням від 19.07.2023 № 0-1420-UA0048763 Управління визначило суму податкового зобов`язання позивача за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - 69 078,75 грн (об`єкт площею 708,50 м2);

податковим повідомленням-рішенням від 19.07.2023 № 0-1420-UA0048763 Управління визначило суму податкового зобов`язання позивача за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - 62 936,25 грн (об`єкт площею 645,50 м2).

Розрахунки сум податку відповідач додав до відзиву.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Той факт, що належні позивачу об`єкти нерухомого майна віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, відповідач не заперечив.

Докази того, що об`єкти нерухомого майна здані позивачем в оренду, лізинг, передані у позичку, відсутні.

Підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловим риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Доводи Управління про наявність у позивача відповідного податкового обов`язку обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не є сільськогосподарським товаровиробником.

У постанові від 29.06.2021 у справі № 400/205/21 (копія додана до позову) П`ятий апеляційний адміністративний суд встановив, що нежитлові будівлі, які належать ОСОБА_1 на праві власності, є «… нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому вони не є об`єктами оподаткування у розумінні вимог пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України …».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про протиправність рішень відповідача від 19.07.2023.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 0-1420-UA0048763.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 0-1420-UA0048763.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 19.07.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 0-1420-UA0048763.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код - 44104027) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2 128,62 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Датою складення повного судового рішення є дата його ухвалення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна