Справа № 340/8699/23
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8699/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

представника позивача: Замедянська Н.М., Колотова Н.В.

представника відповідача: Ботнаренко І.Ю.

представник третьої особи: Ведющенко В.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю Оріон про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просить:

- визнати Рішення двадцять другої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1457 від 23.11.2023 протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Ганнівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області прийняти рішення про падання дозволу па розробку проекту технічної документації із землеустрою та виділити земельну ділянку в натурі в розмірі 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства на підставі Рішення Приютівської сільради від 17.05.2000 № 132 із земель резервного фонду, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

- зобов`язати Ганнівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою та виділити земельну ділянку (пай) в натурі розміром 6.9 га на підставі Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021 із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства Дружба Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (колишньої території Приютівської сільської ради), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що укладення договору оренди не може перешкодити реалізувати вимогу про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог відповідач вказує, що нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

Відповідно до даної норми права на дані земельні ділянки із суб`єктом господарювання укладається договір оренди на невитребувані (нерозподіленої) земельні ділянки, в яких передбачено, що в разі оформлення права власності на ці земельні ділянки договір оренди втрачає свою дію.

Оскілки ТОВ «Оріон» надана земельна ділянка із земель резервного фонду, а не із нерозподілених(неуспадкованих) земель, а тому посилатися на вимоги ст. 13 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є безпідставним (а.с.49-51).

До суду від позивача також надійшла відповідь на відзив. Заперечуючи проти відзиву відповідача вказує, що Закон № 899-IV є спеціальним, якій встановлює абсолютне право отримати земельну ділянку (пай) особою, яка має відповідний правовстановлюючій документ. Остання редакція Закону взагалі зобов`язує особу, яка має відповідний правовстановлюючий документ (рішення суду у тому числі) здійснити дії для отримання земельної ділянки в натурі, тобто звернутися з відповідною заявою до органів місцевого самоврядування та встановив крайній строк для цього (а.с.64-65).

До суду також надійшли пояснення третьої особи. Вказує, що позивач може реалізувати своє право на виділ в натурі земельних ділянок, якщо воно існує: за рахунок інших земель, які знаходяться в користуванні за згодою користувачів або по завершенню дії договору оренди; за рахунок інших вільних земель та за умови відсутні обмежень, встановлених у зв`язку з військовим станом. У зв`язку з чим в задоволені позовних вимог просив відмовити (а.с.39-40).

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року розгляд справи був призначений до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 26 січня 2024 року провадження у справі було зупинено до завершення розгляду Кропивницьким апеляційним судом апеляційного провадження за скаргою ТОВ «ОРІОН» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року у цивільній справі № 396/587/20.

Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 06 березня 2024 року.

Сторони в судове засідання з`явились. Кожна сторона підтримала свої позиції, які були викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Новоукраїнського районого суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року, яка набрало законної сили 08.02.2024 року, за ОСОБА_1 визнано право на земельну ділянку частку (пай) розміром 6.9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без виділення в натурі (на місцевості) на території Ганнівської сільської ради Новоу країнського району Кіровоградської області, колишньої території Приютівської сільської ради. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) с документом, що посвідчує право на земельну мастку (пай) (а.с.11-14).

Рішенням п`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Приютівської сільської ради від 17 травня 2000 року № 132 мені було надано 2.0 га земельної ділянки з земель резервного фонду для ведення особистого підсобного господарства (а.с.15).

Як позивач вказує у позовній заяві, про виділення земельної ділянки розміром 2 га позивачу не було відомо, тому даним правом він не скористувався.

27.10.2021 року позивач звернувся з 2-ма заявами)до Ганнівської сільської ради Новоу країнського району Кіровоградської області: про надання дозволу на розробку проекту технічної документації та виділення мені земельної ділянки в натурі в розмірі 2,00 га на підставі Рішення Приютівської сільради від 17.05.2000 року № 132, та про надання дозволу на розробку проекту технічної документації та виділення мені земельної ділянки (паю) в натурі розміром 6.9 га на підставі Рішення Приютівської сільскої ради Новоукраїнського району від 24.12.199 року № 77. При цьому зазначив бажане місце розташування земельних ділянок, а саме; на сформованій земельній ділянці комунальної власності площею 33.5413 га кадастровий номер :02:000:9224 (а.с.16).

Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району № 1056 від 03 грудня 2021 року Позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації та виділенні земельних ділянок в натурі, у зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок (а.с.23).

Рішенням чотирнадцятої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району (далі -Ганнівська сільрада, відповідач) від 15 лютого 2022 року № 1275. в рішення № 1056 від 03.12.2021 року були внесені зміни, а саме: п.1 викладений у наступній редакції: «Відмовити громадянам у наданні дозволу на розробку технічної документації та виділенні земельної ділянки в натурі (на місцевості) в зв`язку з тим. що «зазначені у картографічних матеріалах, надані громадянами, на земельні ділянки встановлено обмеження (обтяження)» (а.с.24).

В рішенні зазначені прізвища громадян, у тому числі позивача, але не зазначено, які саме обмеження (обтяження) існують, і на які саме земельні ділянки.

25.08.2023 року позивач повторно звернувся до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району із аналогічними заявами.

На час звернення до суду із цим позовом, відповіді на ці заявами позивачем не отримано.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

гідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого регламентовано, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується.

Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За правилами статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 ЗК України).

Відповідно до частини 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно із частиною 2 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Між тим, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV (далі Закон № 899-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, серед іншого, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

При цьому, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Разом з цим, абзац 4 частини 2 статті 2 Закону № 899-IV визначає, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до частини 1-3 статті 4 Закону № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Статтею 5 Закону № 899-IV регламентовано, що повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)

Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

У той же час, відповідно до частин 1-4 статті 13 Закону № 899-IV нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Як встановлено судом, Рішенням Новоукраїнського районого суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року, яка набрало законної сили 08.02.2024 року, за ОСОБА_1 визнано право на земельну ділянку частку (пай) розміром 6.9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без виділення в натурі (на місцевості) на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, колишньої території Приютівської сільської ради. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) с документом, що посвідчує право на земельну мастку (пай) (а.с.11-14).

Тобто, вказаним рішенням суду позивачу, відповідно до абзац 4 частини 2 статті 2 Закону № 899-IV, посвідчено право на земельну частку (пай).

Таким чином, законом передбачена можливість передачі невитребуваних (неперерозподілених) земельних ділянок в оренду лише до моменту оформлення права власності на ці земельні ділянки.

Стаття 13 зазначеного Закону є спеціальною для правовідносин щодо передання в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок.

При цьому положеннями статті 13 Закону № № 899-1V передбачено, що з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Бажане місце позивача для виділення земельної ділянки, відповідно до інформації з Кадастрової карти сформована земельна ділянка комунальної власності площею 33.5413 га. кадастровий номер :02:000:9424 знаходиться в оренді у ТОВ «Оріон» (а.с.19).

Укладення договору оренди не може перешкодити громадянину реалізувати вимогу про виділення земельної частки (паю) в натурі навіть до закінчення терміну дії договору. Термін оренди для таких земель - до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку власником. Тобто, земельна ділянка передається в оренду «до моменту витребування».

Суд зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення керувався положеннями статей, зокрема 118, 120,121,122 ЗК України.

З приводу наведеного суд вважає за доцільне вказати, що положення статті 83 «Право власності на землю територіальних громад», статті 118 «Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами», статті 122 «Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування» Земельного кодексу України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають із наступних мотивів.

Так, зокрема стаття 118 ЗК України, стосується порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам.

Тобто наведена норма права застосовується до правовідносин, які виникли у разі подання громадянами клопотання про одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації.

В даному ж випадку, позивач реалізовував своє право в порядку статті 13 Закону №899-IV щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), а не щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації.

Суд повторно наголошує, що у позивача наявний документ, який посвідчує право на земельну частку (пай), проте останню не виділено в натурі (на місцевості). У свою чергу порядок безоплатної передачі земельної ділянки у власність громадянину в межах норми безоплатної приватизації не є тотожним порядку виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Таким чином, суд дійшов висновку визнання рішення двадцять другої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1457 від 23.11.2023 протиправним та зобов`язання Ганнівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою та виділити земельну ділянку (пай) в натурі розміром 6.9 га на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року №396/587/20 із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства Дружба Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (колишньої території Приютівської сільської ради), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

Щодо вимоги про надання дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Приютівської сільради від 17.05.2000 № 132 із земель резервного фонду, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424, суд зазначає, що відповідачем не була надана оцінка поданим документам в цій частині позовних вимог.

Таким чином, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки відповідачем не була надана оцінка поданим документам в цій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Приютівської сільради від 17.05.2000 № 132 із земель резервного фонду, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3220,80 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд приходять до висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, суму у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (, 27165, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Ганнівка, вул. Центральна, 2) за участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю Оріон (код ЄДРОПОУ: 30944991, 27100, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка, вул. Вороного Миколи, 17) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять другої сесії восьмого скликання Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 1457 від 23.11.2023.

Зобов`язати Ганнівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою та виділити земельну ділянку (пай) в натурі розміром 6.9 га на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2021 року №396/587/20 із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства Дружба Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (колишньої території Приютівської сільської ради), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

Зобов`язати Ганнівську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту технічної документації із землеустрою земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Приютівської сільради від 17.05.2000 № 132 із земель резервного фонду, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9424.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА