Справа № 523/18577/23
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/5/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлової В.Я.,

з участю представника позивача Слаблюк В.М., представника відповідача Білоус Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу № 523/18577/23 за позовом представника позивача Слаблюк Василя Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Слаблюк В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що інспектором поліції Федосовим О.С. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕАС Серії № 7215083 від 23.06.2023 року, відповідно до якої 23.06.2023 року, близько 10 год. 57 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307-12», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Цегельній, не маючи права керування (був позбавлений права керування), чим порушив п. 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказаний штраф позивачем було сплачено.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що 02.06.2021 року під час складання протоколу серії ДРП18 № 194512 відносно ОСОБА_1 у нього було вилучено посвідчення водія та надано тимчасове посвідчення. Вказаний протокол було направлено для розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси, за результатами розгляду якого на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Таким чином, на момент винесення відносно ОСОБА_1 оскаржуваної постанови Серії ЕАС Серії № 7215083 від 23.06.2023 року було відсутнє будь яке рішення, яким би саме ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом. У зв`язку із притягнення позивача до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою йому було заподіяно моральну шкоду, яку ОСОБА_1 оцінює в розмірі 20000,00 грн.

На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора поліції Федосова О.С. Серії ЕАС Серії № 7215083 від 23.06.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КпАП України, стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений штраф в розмірі 3400,00 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., а також витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 12000,00 грн.

Суд констатує, що представником відповідача ГУНП в Одеській області Білоус Р.В. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти даного позову представник відповідача вказує на те, що 23.06.2023 року о 10:57 інспектором СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом «ЗАЗ 110307-42» державний номерний знак НОМЕР_2 було складено постанову серії ЕАС № 7215083 та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП за порушення п.2.1 (а) Правил дорожнього руху. Підставою для складання відносно позивача адміністративних матеріалів за скоєння адміністративного правопорушення, послугувало правопорушення, яке було виявлено поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а саме позивач був позбавлений права керування транспортним засобом за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі постанови Суворовського районного суду Одеської області від 30.07.2021 та не мав при собі водійського посвідчення так як після його вилучення не отримував зазначене посвідчення.

Відповідно до даних веб-порталу Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 по справі № 523/10793/23 позивача було притягнена до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, та було позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік. У позовної заяві позивач стверджує, що зазначена вище постанова стосується ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто помилково вважаючи що не його, а саме іншу особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Однак зазначене ствердження не відповідає дійсності виходячи з того, що постановою від 25.09.2023 року по справі № 523/10793/21 було виправлено описку у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року у справі № 523/10793/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та вказано вірне прізвище особи яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 », замість невірного « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГНОКПП НОМЕР_3 ».

Також, у поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що 02.06.2021 року під час оформлення адміністративної постанови серії ДПР18 № 194512 за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у нього було вилучено посвідчення водія. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 року по справі № 523/10793/21 підставою для виправлення зазначеної вище описки був лист від адміністратора Територіального сервісного центру МВС № 5154 в Одеській області, згідно якого посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 24.01.1989 яке належить ОСОБА_1 зберігається саме в зазначеному територіальному підрозділі ГСЦ МВС. Виходячи з зазначеного під час складання постанови серії ЕАС № 7215083 23.06.2023 за керування транспортним засобом «ЗАЗ 110307-42» н/з НОМЕР_2 , інспектором СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , було враховано, що останній не мав водійського посвідчення серії НОМЕР_4 від 24.01.1989, яке зберігалось у Територіальному сервісному центрі МВС № 5154 в Одеській області. А тому, представник відповідача вважає, що інспектором СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. правомірна було складено постанову серії ЕАС № 7215083 та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за порушення п.2.1 (а) Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора поліції Федосова О.С. Серії ЕАС Серії № 7215083 від 23.06.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КпАП України, стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений штраф в розмірі 3400,00 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., а також витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 12000,00 грн.

Представник відповідача Білоус Р.В. в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд ухвалити рішення, яким заданий позов за лишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відпоавідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що 23.06.2023 року, близько 10 год. 57 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307-12», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Цегельній, не маючи права керування (був позбавлений права керування), чим порушив п. 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КпАП України.

За результатами вчиненого правопорушення, ст. лейт. інспектора поліції ВП № 2ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С. було винесено постанову Серії ЕАС № 7215086 від 23.06.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, по справі встановлено, що підставою для складання відносно позивача адміністративних матеріалів за скоєння адміністративного правопорушення, послугувало правопорушення, яке було виявлено поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а саме позивач був позбавлений права керування транспортним засобом за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі постанови Суворовського районного суду Одеської області від 30.07.2021 та не мав при собі водійського посвідчення так як після його вилучення не отримував зазначене посвідчення.

Зокрема, під час складання постанови серії ЕАС № 7215083 23.06.2023 за керування транспортним засобом «ЗАЗ 110307-42» н/з НОМЕР_2 , інспектором СРПП відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , було враховано, що останній не мав водійського посвідчення серії НОМЕР_4 від 24.01.1989, яке зберігалось у Територіальному сервісному центрі МВС № 5154 в Одеській області.

Даний факт підтверджується доданою до матеріалів справи роздруківкою з бази «Адмінпрактика», з якої вбачається, що 02.06.2021 року у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_4 , місце зберігання ТСЦ № 5141.

Так, в рамках розгляду даної справи судом встановлено наступні обставини справи.

02.06.2021 року відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол Серії ДПР18 № 194512 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння).

Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного протоколу.

Із даного протоколу вбачається, що 02.06.2021 року у водія ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 від 24.01.1989 року.

Згідно п.п. 3,5 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1086 від 17 грудня 2008 року (в редакції на момент вилучення у позивача посвідчення водія), посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення , за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 для продовження дії тимчасово дозволу не звертався, так само як і після вилучення посвідчення водія не отримував.

Стороною позивача вказана обставина не заперечувалася.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року у справі № 523/10793/21 за результатами розгляду адміністративних матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення Серії ДРП18 № 194512 від 02.06.2021 року відносно ОСОБА_1 , на останнього було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На розгляд справи № 523/10793/21 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України останній не з`явився, достеменно знаючи про розгляд такої Суворовським районним судом м. Одеси.

Проте, суд зазначає, що при виготовленні вказаної постанови від 30.07.2021 року було допущено описку в прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме замість вірного « ОСОБА_1 » помилково зазначено « ОСОБА_2 ».

З даного приводу Суворовським районним судом м. Одеси було винесено постанову від 25.09.2023 року про виправлення описки.

Із вказаної постанови про виправлення описки від 25.09.2023 року вбачається, що підставою для виправлення описки слугував лист від адміністратора Територіального сервісного центру МВС № 5154 в Одеській області Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Головного Сервісного центру МВС наійшов лист, згідно якого просили повідомити, чи було накладено адміністративне стягнення у вигляді права керування транспортними засобами на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначено, що на зберіганні в ТСЦ 5154 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 24.01.1989 та постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 15.08.2023 року адвокат Слаблюк В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з проханням повернути вилучене у вказаного громадянина посвідчення, оскільки жодного судового рішення, яким би ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами, не приймалось.

У подальшому, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року по справі № 523/10793/21.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що за результатами розгляду апеляційної скарги постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року була залишена без змін, однак, стороною позивача суду дана постанова Одеського апеляційного суду надана не була.

Рішенням Ради суддів України від 25.11.2021 року № 55 «Про використання суддями ЄДРСР у режимі повного доступу» затверджено, що повний доступ до усіх інформаційних ресурсів ЄДРСР судді можуть використовувати безпосередньо для здійснення правосуддя.

Так, суддею із наявних даних в ЄДРСР встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2024 року за результатами розгляду справи апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі № 523/10793/21 постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року було залишено без змін (прим. суду, посилання - https://reyestr.court.gov.ua/Review/117653069).

Зокрема, залишаючи без змін постанову суду, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, Одеським апеляційним судом було встановлено, що доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 не впливають на правильність прийнятого судового рішення, розгляд справи за відсутності особи не передбачений як підстава для скасування постанови суду, якщо відсутні сумніви у наявності складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, не вбачається.

Окрім того, Одеським апеляційним судом у своїй постанові було зазначено про те, що не можуть бути підставою скасування постанови суду доводи апеляційної скарги про те, що в тексті постанови зазначено прізвище ОСОБА_2 , що свідчить про вирішення справи щодо іншої особи, оскільки очевидним є допущення судом першої інстанції описки, яка ним виправлена постановою від 25.09.2023 року.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вище викладене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови Серії ЕАС № 7215083 від 23.06.2023 року інспектором поліції Федосовим О.С. було вірно встановлено, що гр. ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року за результатами розгляду справи № 523/10793/21 та не мав при собі водійського посвідчення так як після його вилучення не отримував зазначене посвідчення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Таким чином, суд констатує, що інспектором поліції Федосовим О.С. дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 126 КпАП України та складено постанову Серії ЕАС № 7215083 від 23.06.2023 року, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно вічливими.

Згідно з п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху є такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для доказування винуватості особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача Слаблюк Василя Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 квітня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер