Справа № 420/1595/20
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1595/20
У Х В А Л А

05 квітня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/1595/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/1595/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 було залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року по справі № 420/1595/20 залишено без змін.

22.09.2020 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про: Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з врахуванням раніше виплачених сум.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до « 10» вересня 2023 р.

28.02.2024 до суду надійшла заява (вх. № 8472/24) ОСОБА_1 про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні), в якій заявник просить суд замінити стягувача (сторону у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) по справі № 420/1595/20 з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на Військову частину НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Ухвалою суду від 04.03.2024 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 Дяченка О.В., про заміну сторони виконавчого провадження від 28.02.2024 у справі №420/1595/20. Призначено судове засідання на 11 березня 2024 року об 14 год 10 хв.

11.03.2024 у судове засідання сторони не з`явились, суд продовжив розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Так, подану заяву представник ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 19.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63285861 код доступу ГЗВВ35153В07. Проте, 31.12.2021 військову частину НОМЕР_1 було ліквідовано, а її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_3 , що підтверджується листом від 02.02.2022 № 154/121/12 командування військово-морських сил Збройних Сил України.

Разом з цим, зазначений в заяві код доступу ГЗВВ35153В07 до виконавчого провадження 63285861 не відображає матеріали виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа від 22.09.2020. Через загальний доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження з зазначенням параметрів пошуку «Стягувач ОСОБА_1 » відображається інформація лише про відмову у відкритті виконавчого провадження та про завершення виконавчого провадження. Таким чином, наявна інформація не дає можливості повністю встановити стадію виконавчого провадження.

11.03.2024 суд ухвалив заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження від 28.02.2024 у справі №420/1595/20 залишити без руху та встановити заявнику 5-денний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали від 11.03.2024 направлена представнику заявника 12.03.2024 на його електронну пошту.

Станом на 05.04.2024 недоліки заяви не усунені, строк на усунення недоліків минув.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський Суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 (17-рп/2011) зазначено, що «вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 08.06.2022 по справі № 2-591/11 дійшла висновку, що саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, а останній не усунув недоліки заяви у строк визначений судом, тому логічним є застосування передбачених законодавством наслідків - повернення заяви позивачу.

Керуючись ст.ст.118, 121, 169, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 Дяченка О.В., про заміну сторони виконавчого провадження від 28.02.2024 у справі №420/1595/20 - повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА