Справа № 240/3322/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Житомир

справа № 240/3322/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції №65086972 від 12.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі розміром 43764,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору ВП №65086972 від 12.04.2021 державним виконавцем не враховано, що 19.08.2020 ОСОБА_1 у добровільному порядку погасив свою заборгованість перед банком.

Тому виконавче провадження відкрито після добровільного виконання боржником своїх зобов"язань перед банком, а саме після добровільного виконання рішення Малинського районного суду Житомирської області №283/408/15-ц від 01.10.2015.

Позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору в сумі розміром 43764,15 грн від 12.04.2021, в межах виконавчого провадження №65086972 такою, що не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з п.5 резолютивної частини ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 про відкриття провадження у справі, зобов"язано Малинський відділ Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати суду, належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65086972, що стосуються предмету позову у даній справі та докази направлення сторонам виконавчого провадження постанови від 26.08.2022 про заміну сторони виконавчого провадження №65086972.

Окрім того згідно з п.6 резолютивної частини вказаної ухвали суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Зазначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженою особою відповідача 15.03.2024.

Відповідач, через систему "Електронний суд" 28.03.2024 надіслав до суду відзив на позовну заяву з додатками, які витребовувалися судом відповідно до ухвали про відкриття провадження у даній справі (за вх.№18221/24), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

03 квітня 2024 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№19333/24), у якій просить суд відмовити у прийнятті відзиву на позовну заяву Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у зв"язку з пропуском п"ятиденного строку, встановленого судом на його подання.

Зазначає, що відзив на позовну заяву подається в порядку ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у строк встановлений судом, у даному випадку - 5 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник позивача вважає, що відповідачем пропущено строк на подання відзиву на позовну заяву, а клопотання про поновлення пропущеного строку відповідачем не заявлялося, тому просить відмовити у прийнятті відзиву на позовну заяву.

З приводу вказаного, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами

Матеріали справи свідчать, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у даній справі 15.03.2024, а відзив на позовну заяву подав лише 28.03.2024, тобто з пропуском п"ятиденного строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ч.1 та ч.2 ст.175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У той же час відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до п.5 резолютивної частини ухвали від 27.02.2024 суд зобов"язав Малинський відділ Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65086972, що стосуються предмету позову у даній справі та докази направлення сторонам виконавчого провадження постанови від 26.08.2022 про заміну сторони виконавчого провадження №65086972.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, з метою повного, всебічного та обґрунтованого розгляду справи, прийняти до розгляду витребувані у відповідача при відкритті провадження у справі копії матеріалів виконавчого провадження №65086972, що стосуються предмету позову у даній справі та докази направлення сторонам виконавчого провадження постанови від 26.08.2022 про заміну сторони виконавчого провадження №65086972.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі заяви Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про прийняття виконавчого документу до виконання та примусового виконання рішення суду, державним виконавцем Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Марковською Л.О. винесено постанову від 20.02.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №61326229 з виконання виконавчого листа №283/408/15-ц, виданого Малинським районним судом Житомирської області 27.11.2017, про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику - ОСОБА_2 на праві власності, в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк» в розмірі 17429,83 швейцарських франків (а.с. 42, 45-45 зворот).

Також, 25.02.2020 державним виконавцем Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Марковською Л.О. винесено постанову ВП №61326229 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 43764,15 грн (а.с. 39).

16.03.2021 на адресу Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надійшла заява від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 47 зворот).

08.04.2021 на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №61326229. Також вказано, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження виділити в окреме провадження (а.с.38, 47).

12.04.2021 державним виконавцем Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Марковською Л.О. на підставі постанови №б/н, виданої Малинським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 25.02.2020 відкрито виконавче провадження №65086972 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі розміром 43764,15 грн (а.с. 13).

Відповідно до постанови державного виконавця від 26.08.2022 у ВП №65086972 замінено боржника з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 на підставі ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 26.07.2022 у справі №283/408/15-ц (а.с. 14).

Позивач, вважаючи протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65086972 від 12.04.2021 щодо стягнення виконавчого збору у сумі розміром 43764,15 грн, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед переліченого: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, а також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з урахуванням вказаного, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цьогоЗакону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 №1404-VIII).

Згідно з абз.1 ч.1 ст.19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Згідно з ч.5 ст.19 Закону №1404-VIII боржник, серед іншого, зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Суд зазначає, що згідно з п.1 ч.1ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону № 1404-VIIIслова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Так, частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту п.1 ч.1ст.37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на викладене, положеннями Закону №1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Отже, після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець, стягує не стягнуту в ході проведення виконавчих дій суму виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження та виконує постанову про стягнення виконавчого збору в загальному порядку виконання виконавчих документів.

Матеріали справи свідчать, що 20.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61326229 з примусового виконання виконавчого листа №283/408/15-ц, виданого Малинським районним судом Житомирської області 27.11.2017, про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику - ОСОБА_2 на праві власності, в рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк» в розмірі 17429,83 швейцарських франків (а.с.42).

25.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника (позивача у справі) виконавчого збору в розмірі 43764,15 грн (а.с.39).

В подальшому, 08.04.2021 державний виконавець, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову ВП №61326229 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви стягувача (а.с.47).

У зв`язку із чим, державним виконавцем винесена постанова від 12.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65086972 щодо стягнення виконавчого збору у сумі розміром 43764,15 грн.

При цьому суд вказує, що враховуючи винесення державним виконавцем 08.04.2021 (четвер) постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №61326229 та як наслідок, фактичне повернення (направлення чи видачу) не пізніше наступного робочого дня (09.04.2021 - п"ятниця) виконавчого документа стягувачу, винесення 12.04.2021 (наступний робочий день, з урахуванням вихідних днів) постанови про відкриття виконавчого провадження №65086972 від 12.04.2021 щодо стягнення виконавчого збору, прийнято державним виконавцем в межах повноважень, визначених положеннями Закону №1404-VIII.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №65086972 від 12.04.2021 щодо стягнення виконавчого збору прийнята після добровільного виконання боржником зобов"язання перед стягувачем, а саме шляхом погашення 19.08.2020 ОСОБА_1 заборгованості перед банком.

Суд вважає їх помилковими, оскільки, виходячи з положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIII, законодавець не пов`язує дії державного виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону №1404-VIII, з підставами для стягнення виконавчого збору. Такою підставою, з огляду на зміст частин першої, четвертої, дев`ятої статті27, частини третьої статті40 Закону №1404-VIII є лише факти: відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення; не виконання рішення суду в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; несплата боржником виконавчого збору на час закінчення виконавчого провадження.

У даній справі, як станом на момент відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості на виконання рішення суду у справі №283/408/15-ц (20.02.2020 ВП №61326229) так і станом на час виникнення спірних відносин, прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору (12.04.2021), статтею 27 Закону №1404-VIII передбачалось стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, незалежно від обставини сплати чи не сплати боржником боргу самостійно.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу не створює умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору, оскільки ст.27 Закону №1404-VIII установлює загальні правила стягнення виконавчого збору державним виконавцем, а ст.40 цього Закону є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила застосовуватися не можуть.

Тобто, вичерпний перелік підстав та умов, за якими виконавчий збір не стягується, визначений статтею 27 Закону №1404-VIII, не застосовується до цих правовідносин. Крім того, примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (20.02.2020 ВП №61326229). Водночас, як вказує сам позивач (правонаступник боржника) та не заперечує відповідач погашення ОСОБА_1 заборгованосі перед АТ "Укрсиббанк" відбулося 19.08.2020, тобто після відкриття виконавчого провадження (а.с. 16).

Таким чином, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що у справі №2540/3203/18, на яку посилається позивач, Велика Палата Верховного Суду дала оцінку правовідносинам, які виникли у зв`язку з невизначеністю застосування судами частини другої статті27та частини третьої статті40 Закону №1404-VIIIпри винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 цього Закону.

Разом з тим, суд наголошує, що незважаючи на подібність правовідносин, нормативне регулювання у даній справі та справі № 2540/3203/18 здійснюється за різними редакціями статті 27 Закону №1404-VIII.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі 2540/3203/18, оскільки предметом спору у вказаній справі була постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка винесена 03 серпня 2018 року, тобто до набуття чинності зазначеними вище змінами до частини другої статті 27 Закону №1404-VIII.

Суд повторно звертає увагу позивача на те, що частина друга статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми яка фактично стягнута, а від суми яка підлягає стягненню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.08.2022 у справі №640/23271/21.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанова від 12.04.2021 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору у сумі розміром 43764,15 грн, винесена в межах виконавчого провадження №65086972, є такою, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; державний виконавець, приймаючи спірну постанову, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови у судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Малинського відділу Державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Лисенка, 19, м. Малин, Житомирська обл., Коростенський р-н,11601, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, з урахуванням ч.6. ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення складено у повному обсязі 04 квітня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко