Справа № 160/2246/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2024 рокуСправа №160/2246/24
24 січня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі - позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 № 8:
- період проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 25.02.2022 по 28.09.2023, в т.ч. період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України з 22.02.2023 по 03.02.2023 р.
- період проходження строкової військової служби в Збройних силах України з 01.01.2005 р. по 05.08.2005 р.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 28.09.2023 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-2 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди проходження ним військової служби.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/2246/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2246/24. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
13 лютого 2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача-2 в системі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі, зазначає, що не зарахував до страхового стажу позивача період проходження служби в 2005 році через відсутність відомостей в реєстрі застрахованих осіб. В призначенні пільгової пенсії відмовив через недостатність пільгового стажу (на підземних роботах).
04 березня 2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача-1 в системі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі, зазначає, що період проходження позивачем служби в 2005 році не зараховано до спеціального стажу через те, що позивач призваний на службу не з пільгової посади, також відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб. Щодо служби позивача в 2022-2023 роках зазначає, що в трикратному розмірі може бути зараховано лише період безпосередньої участі у бойових діях, але позивач таку участь брав менше місяця (22.03.2023 року по 03.03.2023 року), в той час як розрахунковою одиницею є саме місяць. Посилається на положення щодо дискреційних повноважень. Разом з відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
28 вересня 2023 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії «за віком».
Рішенням відповідача-2 від 06.10.2023 року №15 відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Зазначено:

- вік - 39 років 03 місяці;

- страховий стаж - 38 років 07 місяців 09 днів ( в т.ч. додатково за 18 повних років на підземних роботах);

- стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно відвіку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV (25 років) становить 22 роки 06 місяців 12 днів, в т.ч.:

- стаж роботи на підземних роботах (для 25 років) - 04 роки 0 місяців 11 днів;

- стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах - 14 років 0 місяців 15 днів (в пільговому обчисленні - 17 років 06 років 19 днів);

- навчання за фахом - 0 років 04 місяці 01 день;

- строкова військова служба - 0 років 07 місяців 11 днів;

Результати розгляду:

- до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року згідно з військовим квитком від 11.05.2004 року №610536, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків;

- до пільгового стажу на підземних роботах зараховано всі періоди роботи.

Згідно форми РС-право позивача період з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року відсутній серед періодів роботи, період з 25.02.2022 року по 28.09.2023 року включено в період з 01.01.2022 року по 27.09.2023 року та обліковано як пільговий стаж згідно ст. 14 (підземні), тривалість визначено як 1 рік 6 місяців 0 днів.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Щодо періоду проходження строкової військової служби в 2005 році.

Відповідно до військового квитка від 11.05.2004 року серії НОМЕР_2 позивача призвано на строкову військову службу 21.05.2004 року, а 11.10.2005 року звільнено (демобілізовано) в запас. Військова служба проходилася у військових частинах НОМЕР_6 та НОМЕР_7 (в окремі періоди).

Згідно трудової книжки позивача від 06.09.2002 року серії НОМЕР_3 позивач:

- з 24.12.2003 року працював гірничим робітником 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (запис №5);

- 07.05.2004 року звільнений в зв`язку з призовом в ряди Збройних Сил України за ст. 36 Кодексу законів про працю України (запис №7);

- з 21.05.2004 року по 11.10.2005 року проходив службу в рядах Збройних Сил України.

Відповідно до п. «в» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідач в спірному рішенні щодо період з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року вказав, що не зарахував цей період з огляду на відсутність в реєстрі застрахованих осіб даних про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Згідно ст. 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 8 ст. 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Згідно зі статтею 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року №178 (далі - Порядок №178).

Згідно пп. 2 п. 1 Порядку №178 цей Порядок визначає механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або допомогу при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №178 єдиний внесок нараховується: за осіб, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, - на суми допомоги при народженні дитини (крім суми, яка виплачується одноразово) та/або суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої за базовий звітний період

Пунктом 3 Порядку №178 встановлено, що єдиний внесок нараховується у розмірі 22 відсотки суми грошового забезпечення, допомоги або компенсації.

За осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, в тому числі у разі отримання декількох видів грошового забезпечення, допомоги або компенсації одночасно, єдиний внесок визначається у розмірі мінімального страхового внеску за кожну особу, встановленого законом.

Відповідно до п. 2 п. 4 Порядку №178 обчислення єдиного внеску провадиться такими платниками єдиного внеску (далі - платники): структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад - за осіб, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 1 цього Порядку.

Згідно пп. 1 п. 6 Порядку №178 сплата єдиного внеску здійснюється: за осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, - в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України.

Пунктом 7 Порядку №178 встановлено, що платники подають до територіальних податкових органів звіти про нарахування та сплату єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що встановлюється Мінфіном за погодженням з Пенсійним фондом України та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Зворотній підхід є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 01.03.2021 року у справі №423/757/17.

Суд зазначає, що з аналогічних підстав позивач не є відповідальним і за відсутність про нього даних про нарахування та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування.

При цьому додатково слід звернути увагу, що відповідач не заперечував сам факт проходження позивачем військової служби та навіть частково зарахував відповідний стаж.

Отже, на підставі військового квитка позивача та його трудової книжки судом встановлено факт проходження позивачем в спірний період строкової військової служби, в зв`язку з чим він має право на пільгове обчислення цього періоду для цілей призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач не визнавав цей період в цілому, позивач просив зарахувати цей період до страхового, спеціального та пільгового стажу позивача за Списком №1.

Відповідач при цьому не заперечував проти зарахування відповідного періоду строкової військової служби до пільгового та спеціального стажу позивача, натомість в спірному рішенні частину періоду строкової військової служби обчислював саме в пільговий спосіб.

Виходячи з зазначеного, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи необхідність остаточного вирішення спору та констатуючи, що відповідач не має іншого правомірного варіанту поведінки, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

Щодо періоду проходження військової служби з 25.02.2022 року по 28.09.2023 року.

Відповідно до військового квитка від 11.05.2004 року серії НОМЕР_2 позивач з 25.02.2022 року мобілізований та дотепер проходить військову службу (військові частини НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ) - записи №11, 17.

Ця обставина підтверджується і довідкою військової частини НОМЕР_5 від 10.07.2023 року №171.

Також військовим квитком позивача (запис №20) підтверджується, що він брав участь в забезпеченні оборони України з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року.

Згідно трудової книжки позивача від 06.09.2002 року серії НОМЕР_3 позивач:

- з 01.01.2022 року працює на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до п. «в» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно ст. 57 Закону №1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 (далі - Положення №530).

Згідно п. 2.3. Положення №530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

17 липня 1992 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 року №393 (далі - Порядок №393).

За п. 3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці:

- участь у бойових діях у воєнний час;

- час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справ суд зазначає наступне.

Позивач зазначав, що з 22.02.2023 року по 03.02.2023 року він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тому вважає, що військова служба неправомірно не зарахована відповідачем один місяць служби за три.

Водночас, в національному законодавстві відсутня норма права, яка б передбачала зарахування у трикратному обчисленні військову службу як таку (а не безпосередню участь в бойових діях). В свою чергу без застосування кратності період проходження військової служби позивачу вже зараховується як пільговий, що вбачається з форми РС-право

Водночас, відповідачами заперечено зарахування в пільговий спосіб період безпосередньої участі позивача в бойових діях з 22.02.2023 року до 03.03.2023 року з посиланням на те, що в пільговому розрахунку зараховуються місяці, а у позивача тривалість позивача лише 10 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);

добросовісно (п. 5);

розсудливо (п. 6);

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд констатує, що законодавством не деталізовано порядок обчислення в трикратному розмірі періоду безпосередньої участі особи в бойових діях, в т.ч. не заборонено таке обчислення.

Слід зазначити, що пільгове обчислення для цілей призначення пенсії періоду безпосередньої участі у бойових діях зумовлене ризиком для життя і здоров`я, який на себе бере особа, яка встає на захист України та безпосередньо здійснює такий захист. Такий ризик є неминучим та вкрай високим, оскільки навіть 1 день безпосередньої участі у бойових діях може призвести до погіршення стану здоров`я та загибелі особи. За таких умов не відповідає завданню та меті вищенаведеного правового регулювання, а також принципу верховенства права спосіб правозастосування, за якого особа не набуває права на трикратне обчислення періоду безпосередньої участі у бойових діях для цілей призначення пенсії.

Відповідно, вірним є правозастосування цих положень, за яких особі, в разі безпосередньої участі у бойових діях тривалістю менше місяця, відповідний період зараховується в трикратному розмірі, тобто - із збереженням визначеної в законодавстві пропорції для розрахунку, здійсненому стосовно днів.

Отже, ця позовна вимога підлягає частковому задоволенню - лише стосовно періоду безпосередньої участі позивача в забезпеченні оборони України з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року (згідно п. 20 військового квитка позивача).

Щодо застосування Роз`яснення №8.

Відповідачі не навели заперечень з цього приводу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд констатує тотожність правила на вихід на пенсію згідно ст. 14 Закону №1788-XII та ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20.01.1992 року №8 встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення - за 9 місяців.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 01.11.2018 року №21226/0/2-18/45 у відповідь на депутатський запит народного депутата України ОСОБА_2 від 05.10.2018 року до законодавчого врегулювання питання (внесення змін до статті 114 Закону №1058) органи Пенсійного фонду України при призначення пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058 враховують Роз`яснення №8.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що за загальним правилом роз`яснення не є нормативно-правовими актами, оскільки уточнюють, деталізують та пояснюють основний правовий акт. При цьому ця змістовна властивість не позбавляє суд можливості їх застосування, оскільки такі роз`яснення в будь-якому випадку є правовими актами, тобто - відповідають ч. 2 ст. 7 кодексу адміністративного судочинства України як джерела права, які мають похідне (вторинне) значення щодо правових актів, вказаних в частині першій цієї статті.

В свою чергу зміст Роз`яснення №8, попри його назву, вказує на нормативний характер цього документу, який саме встановлює, а не роз`яснює чи деталізує правило поведінки.

Окремо суд зауважує, що незалежно від належності Роз`яснення №8 до нормативно-правового акту воно підлягає застосуванню, оскільки в будь-якому випадку є правовим актом, тобто - джерелом права у розумінні ч. 2 ст. 7 кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім цього, лист Міністерства соціальної політики України від 01.11.2018 року №21226/0/2-18/45 безпосередньо вказує на необхідність врахування органами Пенсійного фонду Роз`яснення №8.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою на виконання постанови Верховної Ради України від 6 грудня 1991 р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановив в п.1 міністерствам і відомствам України розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно з додатком.

Додаток містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу в розділі ІІ містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону), виконавцем визначено Мінсоцзабезпечення України, строк виконання - березень 1992 р.

Наразі ця постанова Кабінету Міністрів України є чинною.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також суд не вбачає суперечностей між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону №1058-ІV, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці та забезпечує реалізацію державної політики щодо створення пільгових умов для осіб, які працювали на професіях, які справляють особливий вплив на здоров`я, в зв`язку з чим застосування Роз`яснення №8 відповідає вимогам верховенства права. В зворотному випадку для осіб, які працювали на відповідних посадах протягом часу, якого не достатньо для призначення пенсії, не було б передбачено державних гарантій в зв`язку зі шкодою здоров`ю на таких посадах.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю. Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Отже, Роз`яснення №8 підлягають застосуванню до юридичної ситуації позивача. Відповідно, вимоги про застосування до позивача цього правового акту є обґрунтованими.

Суд констатує відсутність втручання в дискреційні повноваження відповідача-2, оскільки він не має іншого правомірного варіанту поведінки.

Щодо суб`єкта, якого належить зобов`язати вчинити певні дії та обсягу таких дій.

Суд констатував часткову обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи ступінь їх задоволення, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про зобов`язання вчинити певні дії частково та зобов`язати відповідача-2 як суб`єкта, який первинно розглядав заяву позивача, здійснити її повторний розгляд, зобов`язавши його зарахувати відповідні періоди військової служби позивача в пільговий спосіб, а також із врахуванням Роз`яснення №8.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54000, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.10.2023 року №15, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року в трикратному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.09.2023 року із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, а також з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко