Справа № 500/6696/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Мандзій О.П.

02 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/6696/23 пров. № А/857/5645/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.

представника апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі № 500/6696/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:

- визнати протиправними дії, які виразились у складанні та видачі довідки військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 №10841 від 28.09.2023р., в яку внесені завідомо неправдиві відомості;

- зобов`язати повторно видати довідку військово-лікарської комісії, де вказати достовірні дані щодо дати призову на військову службу, важкості поранення, отримання цілого ряду захворювань під час проходження військової служби, непридатності до військової служби у мирний час та обмеженої придатності у військовий час.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо вказання помилкових відомостей у довідці військово-лікарської комісії №10841 від 28.09.2023р..

При цьому, суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 повторно видати довідку військово-лікарської комісії ОСОБА_2 з врахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

28.09.2023р. ОСОБА_2 , на підставі направлення Військової частини НОМЕР_2 № 1843/15550 від 14.09.2023р., прибув до Військової частини НОМЕР_1 на медичний огляд військової лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

За результатами медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена довідкою ВЛК №10841 від 28.09.2023р.

Із змісту довідки ВЛК №10841 від 28.09.2023р. видно, що солдат за мобілізацією ОСОБА_2 призваний у квітні 2023 року.

Позивачу діагностовано: травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини - наслідки перенесеного вогнепального осколкового сліпого поранення (06.08.2023р.) лівого передпліччя та лівої кисті у вигляді зміцнілих рубців, посттравматичної нейропатії серединного нерву, гіперестезії без порушення функції. Травма легкого ступеня; захворювання, ні, не пов`язані з проходженням військової служби Нейроциркуляторна дистонія за гіпотонічним типом. Астено-невротичний синдром. Складний міопічний астигматизм обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0.

На підставі ст.ст.83-6, 76-г графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, ОСОБА_2 визнано придатним до проходження військової служби.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).

ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

В абз.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" видно, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

ч.3, ч.5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992р. № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

В п.1.1. глави 1 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. № 1109/15800 (далі - Положення), видно, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян па момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими - спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Військовослужбовці оглядаються військово лікарською комісією у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються військово лікарською комісією за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки, (п.6.6 глави 6 розділу II Положення).

На підставі направлення військової частини НОМЕР_2 № 184315550 від 14.09.2023р. відповідач провів медичний огляд з метою визначення ступеню придатності до військової служби ОСОБА_2 ..

Після проведення медичного огляду, усі діагнози враховані та видана Постанова (Довідка) ВЛК №10841 від 28.09.2023р. із зазначенням діагнозу: Травма. ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини - наслідки перенесеного вогнепального осколкового сліпого поранення (06.08.2023р.) лівого передпліччя та лівої кисті у вигляді зміцнілих рубців, посттравматичної нейропатії серединного нерву, гіперестезії без порушення функції. Травма легкого ступеня (тобто, спочатку (по отриманню поранення) була травма тяжкого ступеню, а після лікування - травма легкого ступеню); Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби - Нейроциркуляторна дистонія за гіпотонічним типом. Астено-невротичний синдром. Складний міопічний астигматизм обох очей при гостроті зору з корекцією 1.0/1.0;

На підставі статей 83-б, 76-г графи II Розкладу хвороб ОСОБА_2 придатний до військової служби.

Довідкою військово-лікарської комісії підтверджується, що при проведені медичного огляду встановлений діагноз ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що під час отримання довідки військово лікарської комісії та при ознайомленні зі такою стосовно невірної інформації, ОСОБА_2 мав перевірити такі відомості та відповідно вимагати на місці виправити внесені помилкові відомості з підтверджуючими документами, а саме щодо дати призову.

Колегія суддів зазначає, що позивач жодним чином не висловив своєї незгоди з даними Довідки військово-лікарської комісії та діагнозом, що підтверджується його особистим підписом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в разі наявності сумніву у позивача щодо правильності дати, особистих даних, висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до Центральної військово-лікарської комісії або до військово лікарської комісії регіону для перегляду та виправленню відповідної постанови. Однак, доказів вчинення активних дій ОСОБА_2 не надав суду.

В п.п. 2.3.3 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

п.п. 2.3.4 н. 2.3 глави 2 розділу І Положення, передбачено, що Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно цього Положення постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

При задоволенні позову суд першої інстанції не врахував Наказ Міністерство Оборони України №402 від 14 08.2008р. Зокрема, п.п. 2 3.3 п. 2.3 глави 2 розділу 1 Положення якими визначено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи: прийняття та перегляд постанов

Згідно пп. 2.3.4 п 2.3 глави 2 розділу І Положення Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Тобто, права, обов`язки та норми щодо виправлення, зміни, переглядати, скасовувати Рішення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії та штатних військово-лікарських комісіях це ЦВЛК та ВЛК регіону.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.3 ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992р.

ч.10 ст.2 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок передбачено, що з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 17.11.2008р. № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

В п.1.1 глави1 розділу І Положення №402, видно, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п.1.2 гл.1 розділу І Положення № 402.)

Згідно п.1.3 гл.2 розділу 1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

В п.2.2 гл.2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України пп. 2.3.1 п. 2.3 гл.2 р. І Положення № 402.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 гл.2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (п.п. 2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу також і на той факт, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що Позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 (Відповідач) має статус позаштатної постійно діючої ВЛК.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

В п.п. 2.6.1, п.п. 2.6.4 розділу І Положення, видно, що до позаштатних постійно діючих ВЛК належать: госпітальна ВЛК; гарнізонна ВЛК;

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (ВЛК регіону, ЦВЛК).

п. 2.4.5. Положення 402, передбачено, що ВЛК регіону має право:

-перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи;

-приймати постанови згідно Положення контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України мас право приймати або переглядати тільки ЦВЖ тощо.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 де зазначено, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає позивач під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на п.3.13 глави 3 розділу II Положення № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за Центральною військово-лікарською комісією. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

В абз. 4 п.2.4.5 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п.п. 2.4.10 п.2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до пп.2.3.1. п. 2.3. глави 2 розділу І Положення № 402, Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

пп. 2.3.4. п.2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, передбачено, що ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК.

Аналізуючи наведене, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення позаштатної ВЛК, яка наділена таким правом.

Крім того, позивач не був позбавлений правом оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, згідно п.п.2.3.4. п.2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, скасовувати постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Аналогічна правова позиція щодо вказаних прав позивача викладена у постановах Верховного Суду від 7 грудня 2018 року у справі № 819/630/17.

Колегія суддів звертає увагу, що суд не може здійснювати власну оцінку підстав для прийняття певного висновку ВЛК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав для висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Разом з тим, не встановлено процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного висновку, який прийнятий за наслідками проведення медичного огляду ОСОБА_4 на предмет його придатності до військової служби за станом здоров`я під час дії правового режиму воєнного стану.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що відсутні правові підстави для визнання протиправних дій військової частини НОМЕР_1 щодо видачі довідки № 10841 від 28.09.2023р.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що до матеріалів справи позивач не надав доказів на підтвердження того факту, що під час проходження ВЛК він надавав лікарям комісії наявні у нього медичні документи на підтвердження того, що його стан здоров`я незадовільний, що у свою чергу викликало б сумніви щодо придатності до військової служби в особливий період та було підставою для прийняття ВЛК відповідного рішення.

Такі документи подані безпосередньо до суду першої інстанції при поданні позову, однак суд позбавлений повноважень належно оцінювати такі медичні документи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Військової частини НОМЕР_1 діяв у спосіб визначений законами та Конституцією України.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі № 500/6696/23 скасувати та прийняти нову постанову.

В позові ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.04.2024р.