Справа № 360/1258/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року справа №360/1258/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року (повне судове рішення складено 27 грудня 2023 року у м. Дніпро) у справі № 360/1258/23 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ в Донецькій області), в якому представник позивача, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.09.2023 П/С № 91 «Про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 » та рішення відповідача про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 від 09.10.2023 П/С № 91;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму пенсії, що належала матері позивача і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю з 01.04.2016 по момент смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день смерті та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за весь період прострочення пенсійних виплат померлого пенсіонера, розрахувавши її розмір за методикою відповідно статті третьої Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати»;

3) направити на адресу Пенсійного фонду України окрему ухвалу в порядку статті 249 КАС України у зв`язку з систематичним порушенням підконтрольним Управлінням вимог чинного законодавство, що вже прямо встановлено судовими рішеннями.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.09.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернулась до відповідача із заявою довільної формі та пакетом документів, які передбачені чинним законодавством для отримання пенсії померлої матері. Вказана заява була розглянута відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян», про що свідчить лист-відповідь від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21. Позивачу було роз`яснено, що необхідно надати заяву про виплату недоотриманої пенсії, згідно з додатком 4 Порядку № 22-1 з повним пакетом необхідних документів особисто або за допомогою вебпорталу разом зі сканованими документами, придатними до сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1.

Не погодившись з бездіяльністю органу ПФУ позивач звернулась до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 № 360/4994/21 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.

31.03.2023 (доки тривало провадження по справі № 360/4994/21) представник позивача повторно звернувся до відповідача через веб-сайт Пенсійного фонду України і з заявою про виплату недоотриманої пенсії матері позивача, як того вимагав відповідач у листі від 01.11.2021. Метою цього звернення було врегулювання спору у позасудовому порядку, оскільки розгляд справи № 360/4994/21 тривав майже 2 роки.

24.04.2023 на електронну адресу представника позивача надійшло рішення органу ПФУ від 03.04.2023 № П/С 91 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 ».

Вкотре не погодившись з діями органу ПФУ представник позивача звернувся до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 № 360/773/23 визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2023 № П/С 91 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 ».

14.09.2023 представник позивача втретє звернувся до відповідача через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, вкотре надавши весь пакет документів та копію рішення суду у справі № 360/4994/21, який зобов`язав орган ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 та прийняти рішення.

19.09.2023 органом ПФУ прийнято рішення П/С № 91 «Про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ».

Зазначене рішення відповідача представник позивача вважав протиправним та таким, що належить скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.09.2023 П/С № 91 «Про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ».

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 від 09.10.2023 П/ НОМЕР_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нєю разом на день її смерті, за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України у встановленому законом порядку. Не зважаючи на роз`яснення Головного управління, позивачем не було дотримано встановленого порядку звернення, оскільки всі заяви про виплату недоотриманої пенсії подані ОСОБА_1 та її представником з порушенням вимог Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Порядку № 22-1.

Що стосується покладення на Головне управління зобов`язання виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті зазначає, Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводитимуться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Апелянт звертає увагу суду звернути увагу на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18, в якій суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішення, не є власністю ГУ ПФУ та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача висловив згоду з рішенням місцевого суду та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є донькою померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.05.1985 серії IV НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком з 01.04.2003 довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням від 24.02.2003 серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, останній раз пенсія була нарахована 01.03.2016, що підтверджується витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, про що 26.08.2021 було складено відповідний актовий запис № 78 та 02.09.2021 Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

30.09.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою довільної формі та пакетом документів, в якій просила нарахувати та виплатити недоотриману пенсію померлої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кадіївка за весь період (з моменту припинення пенсійних виплат до моменту смерті), а також повідомити період та розмір пенсійних виплат ОСОБА_3 , які підлягають виплаті.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянуто заяву позивача від 30.09.2021 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та листом від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 повідомлено, що пунктом 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 зі змінами внесеними на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Порядок 22-1) визначено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником особисто до територіального управління, що призначає пенсію через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Позивачу було роз`яснено, що необхідно надати заяву про виплату недоотриманої пенсії, згідно із додатком 4 Порядку № 22-1 з повним пакетом необхідних документів особисто або за допомогою вебпорталу разом зі сканованими документами, придатними до сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи ВанкГО відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 360/4994/21, яке набрало законної сили 12 вересня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовити.

Рішенням від 03.04.2023 П/С № 91 за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 від 31.03.2023 № 1649 щодо оформлення недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_3 відповідно до статті 52 Закону № 1058-IV, поданої від імені ОСОБА_1 та поданих документів, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії за у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ), оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме: - заява від 31.03.2023 за № 1649 подана довіреною особою на підставі нотаріально посвідченої довіреності; відсутня довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ; документи, подані у копіях, не засвідчені нотаріально; відсутнє свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням від 28.04.2023 П/ НОМЕР_1 , прийнятому на заміну рішення про відмову від 03.04.2023 за № 3105/05-16 у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 , відповідач за результатом розгляду заяви від 31.03.2023 року № 1649 та поданих відмовив ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії за у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ), оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме: заява від 31.03.2023 за № 1649 подана довіреною особою на підставі нотаріально посвідченої довіреності; відсутня довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 документи, подані у копіях, не засвідчені нотаріально; відсутнє свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 360/773/23, адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2023 № П/С 91 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 ». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14 вересня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

За результатом розгляду заяви від 14.09.2023 № 4129 та поданих документів відповідачем прийнято рішення від 19 вересня 2023 року П/С № 91 відмовити ОСОБА_2 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме пункту 1.1. Порядку 22-1 (заява подана довіреною особою); пункту 2.23 Порядку 22-1 (подані копії документів не засвідчені нотаріально), пункту 2.26 Порядку 22-1 (відсутнє свідоцтво про право на спадщину), пункту 1.5 Порядку 22-1 (не надано довідку ВПО, рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк»).

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 360/4994/21, відповідачем розглянуто заяву позивача від 30.09.2021 та прийнято рішення від 09.10.2023 П/С № 91, яким відмовлено ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

В рішенні від 09.10.2023 П/С № 91 відповідач зазначив, що пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами внесеними Постановою правління Пенсійного фонду України від 20.04.2023 № 21-1) (далі Порядок № 22-1) заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). Відповідно до другого абзацу пункту 1.5. Порядку 22-1 внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Пунктом 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено, що виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам») та компенсацій, матеріального забезпечення, та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Пунктом 2.23 Порядку 22-1 передбачено, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації.

Міністерство юстиції України на звернення представника позивача від 28.04.2023 (від 28.04.2023 вх. № С-11406) щодо апостилювання документів, повідомило, що документи, видані компетентними органами російської федерації, можуть бути прийняті на території України без додаткового засвідчення, тобто без проставлення апостиля (під час дії воєнного стану та після шести місяців після його припинення або скасування).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам. Апеляційний суд виходив з наступного.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

При вирішені спору суд виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Стаття 4 Закону № 1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (стаття 9 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону № 1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Так, положеннями статті 52 Закону №1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою від 30.09.2021 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та необхідним пакетом документів.

Натомість, листом-відповіддю від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 позивачу було відмовлено у розгляді її заяви по суті з підстав не дотримання порядку звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та запропоновано звернутись особисто або за допомогою вебпорталу зі сканованими документами, придатними до сприйняття їх змісту.

Доводи відповідача, які викладені у листі від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 та у рішенні про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 від 09.10.2023 П/С № 91, яке прийняте на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 360/4994/21, необґрунтованими та безпідставними, виходячи з такого.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005р. № 22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 визначено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (абзац другий пункту 1.1. Порядку № 22-1).

Положеннями пункту 1.9 Порядку № 22-1 встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до пункту 2.26 Порядку № 22-1 регламентовано наступне.

Для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з абзацами другим та третім пункту 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Суд вважає за необхідне зазначити, що члени сім`ї померлого пенсіонера, які проживали разом із ним на день його смерті, мають право на суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю, реалізація якого повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку № 22-1.

Виходячи із аналізу правових норм, які регулюють порядок звернення особи за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на тримання таких виплати, є відповідна заява особи разом із переліком документів, які додаються до такої заяви, подані до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

При цьому, Порядком № 22-1 передбачені декілька способів звернення із заявами про виплату недоотриманої пенсії до структурних підрозділів ПФУ, а саме: особисто, засобами поштового зв`язку або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Таким чином, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 було дотримано порядок та спосіб звернення із заявою від 30 вересня 2021 року за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера.

При цьому, норми Порядку № 22-1 не містять вимог стосовно прямої заборони особам, що звертаються до пенсійних органів, подавати заяву через представника, уповноваженого на вчинення таких дій на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Необхідно зазначити, що стаття 59 Конституції України передбачає, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Доводи відповідача про те, що заява позивача про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто, звужує конституційне право на звернення за допомогою через уповноваженого представника.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що чинним законодавством передбачена можливість подачі заяви як особисто позивачем, так і його особистої заяви уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи через представника.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а.

Таким чином, судами встановлено, що позивачем було дотримано порядок та спосіб звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера і в подальшу при поданні заяви її представником, а також надано весь необхідний пакет документів передбачений Порядком № 22-1.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.

Згідно з абзацом 2 пункту 4 Порядку № 1596 допомога на поховання, сума пенсії, грошової допомоги, недоотримана у зв`язку із смертю одержувача, пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон та у випадках, що потребують термінових виплат, виплачуються органами Пенсійного фонду, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача (особи, яка має право на отримання виплат у зв`язку із його смертю) в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 року № 25 «Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України» (Офіційний вісник України, 2004 р., № 3, ст. 127), а також органами соціального захисту населення - через уповноважений банк, з яким передбачено такий спосіб виплати договором, зазначеним у пункті 3 цього Порядку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 року № 25-р визначено АТ «Ощадбанк» уповноваженим банком, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України.

Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 №509, уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк».

Перерахування недоотриманої пенсії здійснюється на ім`я та рахунок особи, яка згідно з законодавством має право на зазначену виплату.

Отже, виплата недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю особи здійснюється на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання такої виплати, що відкриті в уповноважених банках, а у разі їх відсутності шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України.

При цьому слід звернути увагу, що матеріали справи не містять банківських реквізитів позивача на які повинні здійснюватися відповідні виплати, як і доказів відсутності таких рахунків.

Як встановлено судами, позивач не позбавлена права на отримання недоотриманої пенсії на особистий поточний рахунок, відкритий в уповноважених банках.

Отже, після надходження до відповідача відповідних відомостей щодо відкритих рахунків позивача в уповноважених банках, на які необхідно виплатити недоотриману пенсію, або відсутності таких рахунків, відповідач матиме можливість здійснити відповідні виплати в спосіб, передбачений Порядком № 1596.

Проте, сама по собі відсутність відкритого рахунку в уповноваженому банку, відповідно до чинного законодавства не є підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії.

Відсутність відповідного рахунку буде лише перешкодою для виконання такого рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність обґрунтованих обставин, для відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії її матері з підстав не надання довідки про відкритий рахунок в уповноваженому банку.

Щодо посилання відповідача про необхідність надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка звертається за вказаними виплатами.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

За статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або «інші права», як це зазначено у статті 9 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб») не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

З огляду на викладене, відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для невиплати недоотриманої пенсії.

Отже, вказана підстава для невиплати недоотриманої пенсії позивачу є необґрунтованою.

Щодо посилання відповідача про необхідність надання свідоцтва про право на спадщину.

В постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже пенсійні виплати згідно із Законом № 1058-IV, які залишилися неодержаними пенсіонером у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Тобто вказані пенсійні виплати не спадкуються спадкоємцями, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною, зокрема за частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV.

Таким чином, пенсійні виплати, які залишилися неодержаними ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю, не включаються до складу спадщини, та підлягають виплаті виключно за процедурою, визначеною, зокрема за частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV.

З огляду на викладене, окружний суд дійшов правильного висновку, що твердження відповідача, які і стали підставою для відмови у виплаті позивачу недоодержаної пенсії померлої матері, є безпідставними та помилковими.

Таким чином, рішення від 19.09.2023 П/С № 91 «Про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 » та про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 від 09.10.2023 П/С № 9 є протиправними, та такими, що порушують права позивача та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у справі № 360/1258/23 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 360/1258/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 04 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук