Справа № 160/371/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 рокуСправа №160/371/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
04 січня 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 з 16 лютого 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду начальника медичного пункту стрілецького батальйону.
У серпні 2023 року ОСОБА_1 через притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, отримав заробітну плату у розмірі 4718,15 грн.
06 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просила:
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 січня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/371/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
02 лютого 2024 року на адресу суду від представника військової частини надійшов відзив на позовну заяву вх.№9832/24, в якому представник відповідача не погоджується з позовною заявою, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно пункту 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; не дозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
За приписами пунктів 1, 5, 6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
03 лютого 2023 року відповідно до виписного епікризу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ПОР м.Полтава №6604 від 03 лютого 2023 року, солдат ОСОБА_2 був виписаний з даного закладу в супроводі працівника медичної служби Полтавського військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 та в подальшому повинен був прибути на ранкове шикування до пункту постійної дислокації 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 .
09 червня 2023 року ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 був поданий рапорт командиру 2 стрілецького батальйону про те, що станом на 09 червня 2023 року солдат ОСОБА_2 на зв`язок не виходить, документів про підтвердження місця перебування не надав.
Тимчасово виконуючим обов`язки командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 внаслідок несвоєчасного складання та подання рапорту від 09 червня 2023 року за вих. №2218, який став підставою для проведення службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2023 року №4771, щодо не прибуття 04 лютого 2023 року солдата ОСОБА_2 з лікувального закладу, що призвело до переплати грошового забезпечення військовослужбовцю з 04 лютого 2023 року по 30 квітня 2023 року, внаслідок чого військовослужбовцю було невірно нараховане та виплачено грошове забезпечення за вказаний період, що призвело до завданих матеріальних збитків державі на загальну суму 81 106,23 грн.
Сума заборгованості, яка підлягала стягненню з начальника медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , за шкоду, завдану державі, у розмірі 40 553,12 грн., як встановлено матеріалами службового розслідування, в повному обсязі добровільно погашена.
Представник відповідача зазначив, що позиція позивача стосовно наявності вини відповідача, його протиправної поведінки, не відповідає дійсності та не підтверджується фактами.
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 не допускалося порушення діючого законодавства України, оскільки правомірно видано оспорювані накази, а всі дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання - капітан, що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2022 року.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 березня 2023 року, Капітана ОСОБА_1 , призначено наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №253 від 06 лютого 2023 року на посаду начальника медичного пункту стрілецького батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_4 , з 16 лютого 2023 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
09 червня 2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4771, заступником командира групи матеріального забезпечення майором ОСОБА_4 було проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов відсутності на військовій службі в умовах воєнного стану солдата ОСОБА_2 .
В ході службового розслідування встановлено, що 26 грудня 2022 року солдат ОСОБА_2 після отримання бойового травмування 25 грудня 2022 року був евакуйований до ПХГ Краматорськ-2. В подальшому шляхами евакуації був направлений для подальшого лікування до «Обласного закладу з надання психологічної допомоги Полтавської обласної ради».
03 лютого 2023 року відповідно до виписного епікризу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ПОР м. Полтава №6604 від 03 лютого 2023 року, солдат ОСОБА_2 був виписаний з даного закладу в супроводі працівника медичної служби Полтавського військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 та в подальшому повинен був прибути на ранкове шикування до пункту постійної дислокації 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 .
Про даний випадок ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 та начальник медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 нікому не доповіли.
09 червня 2023 року ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 був поданий рапорт командиру 2 стрілецького батальйону про те, що станом на 09 червня 2023 року солдат ОСОБА_2 на зв`язок не виходить. Документів про підтвердження місця перебування не надав.
Відповідно до висновків службового розслідування:
Тимчасово виконуючим обов`язки командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 несвоєчасно складено та подано рапорт від 09 червня 2023 року за вих. №2218, який став підставою для проведення службового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2023 р. №4771, щодо не прибуття 04 лютого 2023 року солдата ОСОБА_2 з лікувального закладу. Вказане призвело до переплати грошового забезпечення військовослужбовцю з 04 лютого 2023 року по 30 квітня 2023 року, внаслідок чого військовослужбовцю було невірно нараховане та виплачено грошове забезпечення за вказаний період, що призвело до завданих матеріальних збитків державі на загальну суму 81 106,23 грн.
Начальником медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 несвоєчасно складено та подано рапорт щодо не прибуття 04 лютого 2023 року солдата ОСОБА_2 з лікувального закладу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ПОР м.Полтава, якого було виписано 03.02.2023 року, що привело до невірного нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю з 04 лютого 2023 року по 30 квітня 2023 року, в результаті чого солдату ОСОБА_2 було здійснено переплату за вказаний період, що призвело до завданих матеріальних збитків державі на загальну суму 81 106.23 грн.
Тим самим були грубо порушені вимоги наказу Начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 «Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України», наказу Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та абзацу 2 статті 101-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
08 липня 2023 року винесено наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №5719, де встановлено за порушення вимог передбачених абзацами 1,2,4 статі 11, статтями 12, 16, 58, 59, абзацу 2 статті 101-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальнику медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 оголосити про притягнення до дисциплінарної відповідальності - догана.
Відповідно до пункту 5 розділу XVI «Порядку про виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства Оборони України №260 від 07 червня 2018 року, внести до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про преміювання військовослужбовців» до пункту, який передбачає виплату ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_3 та начальнику медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 премії в розмірі нуль відсотків за червень 2023 року у разі порушення вимог законів та інших нормативно - правових актів, які призвели до матеріальних збитків.
Керуючись Положенням з бухгалтерського обліку у Збройних Силах України та Наказу Міністерства Оборони України від 12 листопада 2010 року №590 "Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України", занести суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 у розмірі 40 553,12 грн. та з начальника медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 у розмірі 40 553,12 грн. до книги грошових стягнень і нарахувань (форма №35).
06 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просила:
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV.
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
В свою чергу, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний Статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV.
Згідно статті 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів (стаття 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України).
Статтею 5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до частини 1 статті 85 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Згідно пункту 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; не дозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
За приписами пунктів 1, 5, 6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03 жовтня 2019 року №160-ШХ.
У статті 1 цього Закону визначено, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. '
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди. її розміру та винних осіб.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ.
Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що держава забезпечує військовослужбовців достатнім матеріальним та грошовим забезпеченням.
Отже, у разі звільнення військовослужбовця зі служби останній повинен - відшкодувати збитки.
08 липня 2023 року винесено наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №5719, де встановлено за порушення вимог передбачених абзацами 1, 2, 4 статі 11, статтями 12, 16, 58, 59, абзацу 2 статті 101 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальнику медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 , оголосити про притягнення до дисциплінарної відповідальності - догана.
Відповідно до пункту 5 розділу XVI «Порядку про виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства Оборони України №260 від 07 червня 2018 року, внести до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про преміювання військовослужбовців» до пункту, який передбачає виплату ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_3 та начальнику медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 премії в розмірі нуль відсотків за червень 2023 року у разі порушення вимог законів та інших нормативно - правових актів , які призвели до матеріальних збитків.
Керуючись Положенням з бухгалтерського обліку у збройних Силах України та Наказу Міністерства Оборони України від 12 листопада 2010 року №590 "Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України", занести суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 у розмірі 40 553,12 грн. та з начальника медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 у розмірі 40 553,12 грн. до книги грошових стягнень і нарахувань (форма №35).
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу 111 Порядку №608 днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
З наказу № 5719 від 08 липни 2023 року "Про результати проведення службового розслідування" вбачається, що накладення на позивача дисциплінарної та матеріальної відповідальності відбулося за неналежне виконаний останнім, як начальником медичного пункту стрілецького батальйону, службових обов`язків, в наслідок чого завдано шкоду державі у вигляді переплати грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_2 , який з 04.02.2023 безпідставно був відсутній на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 , та після лікування (з 26.12.2021 по 03.02.2022) без поважних підстав не з`явився на військову службу.
Зокрема, притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності відбулося за несвоєчасне складання та подання рапорту позивачем, як начальником медичного пункту стрілецькою батальйону, щодо неприбуття 04 лютого 2023 року солдата ОСОБА_2 з лікувального закладу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» СЮР м. Полтава, якого було виписано 03 лютого 2023 року.
Щодо посадових обов`язків начальника медичного пункту, суд зазначає наступне.
Посадові обов`язки начальника медичного пункту бригади (полку, окремого батальйону, батальйону) передбачені вимогами Статуту внутрішньої служби ЗСУ (пункт 110-1).
Відповідно до статті 110-1 начальник медичного пункту бригади (полку, окремого батальйону, батальйону) відповідає за організацію і якість надання медичної допомоги, обстеження і лікування хворих, стан лікувально-діагностичної роботи в медичному пункті; підтримання внутрішнього порядку в лікувально-діагностичних відділеннях (кабінетах) та інших підрозділах медичного пункту, а також у лазареті: бойову і спеціальну підготовку, виховання, військову і трудову дисципліну особового складу медичного пункту: стан і збереженість техніки, медичного майна та інших матеріальних цінностей; матеріально-технічне і побутове забезпечення медичного пункту.
Начальник медичного пункту бригади безпосередньо підпорядковується начальникові медичної служби бригади (полку, окремого батальйону, батальйону), він є прямим начальником особового складу медичного пункту.
На чає відсутності начальника медичної служби начальник медичного пункту виконує його обов`язки.
Начальник медичного пункту бригади (полку, окремого батальйону, батальйону) зобов`язаний:
- розробляти, організовувати та контролювати проведення заходів щодо набуття спроможності медичного пункту до роботи в екстремальних умовах мирного та воєнного часу;
- керувати лікувально-діагностичною роботою в медичному пункті, розробляти заходи щодо її постійного вдосконалення, контролювати своєчасність, повноту та якість обстеження, лікування хворих і нагляду за ними:
- здійснювати керівництво підготовкою та вихованням особового складу медичного пункту, особисто проводити заняття з лікарями та середнім медичним персоналом з підвищення їх професійного рівня;
- дотримуватися правил деонтології і лікарської етики та вимагати цього від підлеглих;
- надавати командирам підрозділів допомогу з проведення військово-медичної підготовки, організовувати проведення інструкторсько-методичних занять з інструкторами з тактичної медицини (санітарними інструкторами) з організації навчання військовослужбовців прийомам надання до медичної допомоги в порядку само і взаємодопомоги, а також заходам щодо попередження інфекційних захворювань, особистої та колективної гігієни, здорового способу життя;
- установлювати і підтримувати розпорядок дня та статутний порядок у медичному пункті;
- у встановленому порядку доповідати безпосередньому начальникові про надзвичайні випадки в медичному пункті, наявність значної кількості хворих з однорідними хворобами і хворих з ознаками насильства або отруєння та про медичні помилки, допущені в медичному пункті;
- забезпечувати надання екстреної медичної допомоги та стабілізації стану хворого, що проводяться терміново у разі гострого захворювання (поранення, травми, отруєння);
- особисто володіти прийомами надання екстреної медичної допомоги і стабілізації стану хворого та навчати їм підлеглих;
- якісно проводити медичний огляд та обстеження особового складу в медичному пункті, особисто проводити амбулаторний прийом, забезпечувати стаціонарне обстеження і лікування хворих у лазареті медичного пункту до 14 діб;
- організовувати стаціонарне лікування в лазареті медичного пункту нетранспортабельних хворих (поранених, травмованих, отруєних) до поліпшення їх стану і переведення в лікувально-профілактичний заклад;
- забезпечувати тимчасову ізоляцію інфекційних хворих, а також осіб з підозрою па інфекційні захворювання до направлення їх у лікувально-профілактичний заклад;
- проводити відновлювальне лікування в медичному пункті військовослужбовців після виписки їх з госпіталю відповідно до висновків медичних працівників (фахівців);
- організовувати направлення і транспортування в госпіталь хворих, які потребують госпітального обстеження і лікування, проведення консультацій у медичних працівників (фахівців) лікувально-профілактичних закладів;
- брати участь у плануванні та проводити диспансеризацію військовослужбовців військової частини з метою раннього виявлення хворих у підрозділах: виявляти осіб, які потребують санаторно-курортного лікування;
- здійснювати медичний контроль за станом здоров`я військовослужбовців, які заступають у варту (проводити опитування щодо скарг і огляд безпосередньо перед заступанням у варту);
- здійснювати санітарний нагляд за транспортними засобами, виділеними для перевезення особового складу, екіпіруванням, організацією харчування, водопостачання, розміщення, відпочинку військовослужбовців під час військових перевезень, а також за районами очікування, завантаження і розвантаження особового складу:
- організовувати медичне оснащення та забезпечувати санітарний стан кімнати особистої гігієни і профілактики гінекологічних захворювань для жінок-військовослужбовців;
- брати участь у проведенні заходів військово-медичної підготовки особового складу, пропаганди гігієнічних знань,, здорового способу життя:
- брати участь у розробленні режиму харчування і складанні розкладок продуктів: здійснювати систематичний медичний контроль за якістю харчування особового складу та якістю води, що ним вживається;
- вести постійне медичне спостереження за особами з хронічними захворюваннями, надавати командирам підрозділів рекомендації щодо зміцнення їх здоров`я і контролювати їх виконання:
- брати участь у розробленні та здійсненні комплексу санітарно-технічних і протиепідемічних заходів;
- аналізувати стан захворюваності серед особового складу батальйону, щотижня доповідати безпосередньому командирові (начальникові) про результати аналізу з пропозиціями щодо запобігання захворюванням і поліпшення санітарного стану особового складу та об`єктів батальйону, негайно - про інфекційні захворювання або випадки, які можуть позначитися на санітарно-епідемічному стані батальйону, про кожен випадок госпіталізації військовослужбовців, зумовленої травмуванням (отруєнням);
- визначати потребу та організовувати забезпечення медичного пункту лікарськими засобами і медичним майном, а також речовим майном, пально-мастильними матеріалами та іншими видами матеріального забезпечення;
- організовувати накопичення та зберігання запасів медичного майна на особливий період, утримання його в постійній готовності до видачі і використання за призначенням:
- організовувати ведення обліку, зберігання і належне використання медичного майна і техніки в медичному пункті, не рідше ніж двічі на рік проводити їх перевірку, а перевірку наявності отруйних речовин і наркотичних засобів (психотропних речовин) - не рідше ніж один раз на місяць, не допускати їх використання не за призначенням:
- організовувати технічне і метрологічне забезпечення майна та техніки медичного пункту;
- організовувати здійснення заходів щодо ліцензування провадження господарської діяльності з медичної практики медичного пункту батальйону;
- брати участь у проведенні щорічного оцінювання військовослужбовців медичного пункту та надавати пропозиції начальникові медичної служби щодо зарахування медичних працівників (фахівців) до резерву кандидатів для просування по службі.
Тобто, згідно пункту 110-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ОСОБА_1 , як начальник медичного пункту стрілецького батальйону, повинен виконувати певний перелік посадових обов`язків.
Суд зазначає, що його обов`язки стосуються і безпосередньо пов`язані з діями в медичному пункті, у лікувально-діагностичних відділеннях (кабінетах) та інших підрозділах медичного пункту, а також у лазареті.
Згідно пункту 110-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ - начальник медичного пункту бригади є прямим начальником особового складу медичного пункту.
Особовий склад медичного пункту дивізіону (батальйону) призначений для розшуку поранених, виявлення хворих, збору та вивезення (винесення) їх з підрозділів та осередків зараження і руйнування; надання пораненим та хворим першої медичної, а по можливості і до лікарської допомоги; підготовки поранених та хворих до подальшої евакуації; проведення санітарно-гігієнічних та протиепідемічних заходів у батальйоні, медичної розвідки, а також для отримання, збереження та видачі підрозділам батальйону медичного майна.
На особовий склад медичного пункту дивізіону (батальйону) також покладається проведення медичної розвідки району розташування і бойових дій батальйону, забезпечення особового складу батальйону засобами профілактики і надання першої медичної допомоги, а санітарних інструкторів рот - медичним майном.
Тобто, саме особовий склад медичного пункту батальйону очолює начальник медичного пункту батальйону.
Начальник медичного пункту окремого батальйону безпосередньо підпорядковується начальникові медичної служби бригади (полку, окремого батальйону, батальйону).
Відповідно до пункту 87-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ на доповнення вимог, викладених у статтях 82-84 цього Статуту, начальник медичної служби полку зобов`язаний: організовувати якісне проведення медичного огляду та обстеження особового складу, особисто брати участь в амбулаторному прийомі, оглядати хворих, що перебувають у медичному пункті і направляються до закладів охорони здоров`я: знати стан хворих, що залишаються в медичному пункті, і контролювати їх лікування; знати стан хворих, що перебувають в інших закладах охорони здоров`я, і періодично їх відвідувати.
Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що обов`язок знати стан хворих, що перебувають в інших закладах охорони здоров`я і періодично їх відвідувати покладається саме на начальника медичної служби полку (окремого батальйону, батальйону).
Однак, відповідні обов`язки відсутні у начальника медичного пункту бригади (полку, окремого батальйону, батальйону).
Відповідно до норм пункту 110-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ ОСОБА_1 , як начальник медичного пункту стрілецького батальйону, відповідає за організацію і якість надання медичної допомоги, обстеження і лікування хворих, стан лікувально-діагностичної роботи.
У посадові обов`язки входить підтримання внутрішнього порядку, бойова і спеціальна підготовка, виховання, військова і трудова дисципліна особового складу медичного пункту.
Відповідно до висновків, викладених у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2023 року № 5719, особові справи на поранених (хворих) військовослужбовців під час евакуації до тилових закладів охорони здоров`я пересилаються до кадрових органів, яким підпорядковані ці заклади.
Кадрові органи особові справи і послужні картки на військовослужбовців, які вибули до тилових закладів, пересилають тільки за запитами відповідних кадрових органів або військових комісаріатів.
03 лютого 2023 року, відповідно до виписного епікризу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомога» ПОР м. Полтава № 6604 від 03 лютого 2023 року, солдат ОСОБА_2 був виписаний з даного закладу в супроводі працівника медичної служби Полтавського військового шпиталю військової частини НОМЕР_5 та в подальшому повинен був прибути на ранкове шикуванні до пункту постійної дислокації НОМЕР_6 стрілецького батальйону: військове містечко НОМЕР_7 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
З 03 лютого 2023 року солдат ОСОБА_2 перестав виходити на зв`язок, на телефонні дзвінки не відповідав, місце знаходження його було невідоме.
Про даний випадок ні ТВО командира 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 , ні начальник медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 нікому не доповіли.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №73 від 08 березня 2023 року: капітана ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) №253 від 06 лютого 2023 року на посаду начальника медичного пункту стрілецького батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_4 , з 16 лютого 2023 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення».
Тобто, позивач зарахований до списків особового складу військової частини лише з 16 лютого 2023 року, тому повідомити про неприбуття солдата ОСОБА_2 до пункту постійної дислокації НОМЕР_6 стрілецького батальйону: військове містечко НОМЕР_7 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ПОР м. Полтава, якого було виписано 03.02.2023, позивач фактично не міг, оскільки не займав зазначеної посади в цей період часу.
Відповідно до статті 262 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.
В особливий період медичні та інші документи направляються у електронному вигляді до військової частини закладом охорони здоров`я або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. У разі неможливості направлення таких документів у електронному вигляді обов`язок по направленню документів у паперовому вигляді покладається на заклад охорони здоров`я або територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Порядок направлення медичних та інших документів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такі обов`язки, як знати місце перебування роти та порядок її виклику, наявність людей у роті, кількість осіб, що перебувають у наряді, хворих, заарештованих, звільнених із розташування військової частини чи відряджених у складі команди, а також наявність і точне місце знаходження зброї; одержувати від головного сержанта роти після вечірньої повірки відомості про відсутніх, а за наявності самовільно відсутніх - відомості про їх військові звання, прізвища, імена та по батькові і прибувати до чергового військової частини з доповіддю; після ранкового огляду доповідати черговому військової частини про наявність особового складу роти, про надзвичайні події за ніч і подавати список тих, хто своєчасно не повернувся із звільнення, та самовільно відсутніх, а також тимчасово відсутніх з інших причин, відповідно до статті 312 Статуту покладені на чергового роги.
Крім того, пунктом 4 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства Оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року №280, визначено, що ведення обліку особового складу в батальйоні (дивізіоні, ескадрильї) покладається на начальника штабу батальйону (дивізіону, ескадрильї), а там, де його штатом не передбачено на іншу посадову особу, призначену наказом командира військової частини.
Начальник штабу батальйону (дивізіону, ескадрильї) стосовно обліку особового складу зобов`язаний:
- щодня мати точні і особисто ним перевірені відомості про чисельність особового складу батальйону (дивізіону, ескадрильї) за штатом, за списком і в наявності, про кількість відсутніх із визначенням причин по кожній роті (батареї) і в цілому по батальйону (дивізіону, ескадрильї):
щодня доповідати командиру батальйону (дивізії), ескадрильї) і в штаб військової частини зведені дані про наявність особового складу:
щомісяця перевіряти етап обліку особового складу в підрозділах батальйону (дивізіону, ескадрильї), наявність в особового складу документів, що посвідчують особу військовослужбовця, наявність у них відміток (про закріплену особисту зброю, про серію та/або номер паспорта громадянина України, який на даний момент є в особи, про допуск до державної таємниці, про групу крові та резус-фактор тощо), а також відповідність записів фактичному військовому званню та посаді на яку призначено військовослужбовця, перевіряти наявність ідентифікаційних жетонів з особистими номерами.
З наведеного вбачається, що до обов`язків позивача, як начальника медичного пункту окремого батальйону, не входить ведення обліку особового складу батальйону та контроль за особовим складом батальйону військової частини, які безпідставно не повернулися в установлений термін до військової частини з лікування.
Судом встановлено, що позивач є начальником медичного пункту 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 і є прямим начальником особового складу медичного пункту, тобто його функціональні обов`язки розповсюджуються на надання медичної допомоги в межах медичного пункту окремого батальйону, оскільки він здійснює лікування хворих і нагляд за ними саме у медичному пункті.
Статтею 110-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ не передбачено обов`язків позивача щодо ведення обліку військовослужбовців, яких було підібрано на полі бою та які поступили безпосередньо до закладів охорони здоров`я чи які виписані з закладів охорони здоров`я.
Наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року затверджено Порядок виплати грошовою забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, згідно якого:
Пункт 8 Розділу 1 Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Пункт 9 розділу XXXIV, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Пункт 10 розділу XXXIV, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, вбачається, що відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 15 вересня 2022 року №280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» (Розділ III, пункт 1.24) саме командирів військових частин керівники закладів охорони здоров`я не пізніше наступного дня після прибуття повідомляють за допомогою засобів зв`язку або поштою про прибуття на лікування всіх військовослужбовців, які поступили безпосередньо до цих закладів і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій.
На підставі наказу командира (начальника, керівника) виплачується грошове забезпечення за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, відповідно до пункт 8 розділу і Наказу Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року.
ОСОБА_1 , як начальник медичного пункту 2 стрілецького батальйону, не зобов`язаний надавати жодні відомості, документи, на підставі яких командиром військової частини НОМЕР_1 приймалися накази про нарахування та виплату солдату ОСОБА_2 грошового забезпечення (та додаткової винагороди).
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом сплатив суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією 3038-5024-1191-5416 від 28 грудня 2023 року.
А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник