Справа № 560/15697/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15697/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

03 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач 2), в якому просив:

-визнати протиправною відмову комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посаді майстра дорожнього ОСОБА_1 періодів роботи на посаді майстра дорожнього з 10.06.1987 по 21.03.1994 Полонської МПДСК, згодом колективного підприємства "Агрошляхбуд";

-рішення комісії №4 від 31.05.2023 Головного УПФ України в Хмельницькій області в цій частині визнати протиправним та скасувати;

-визнати протиправною відмову Головних УПФУ в Запоріжській та Хмельницькій областях в призначенні й виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 ;

-рішення №90 від 30.06.2023 Головного УПФ України в Запоріжській області в призначенні, здійсненні нарахування та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального стажу періоди навчання в Житомирському автодорожньому технікумі на спеціальності "Будівництво та експлуатація автомобільних шляхів" з 01 вересня 1982 року по 02 березня 1985 року та період служби в Збройних силах СРСР з 04.05.1985 року по 17 травня 1987 року, майстра дорожнього Полонської МПДСК, колективного підприємства "Агрошляхбуд" з 10.06.1987 по 21.03.1994;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату для ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 23.06.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2023 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій №4 від 31.05.2023 в частині не зарахування періоду роботи позивача з 10.06.1987 по 21.03.1994;

-визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30 червня 2023 року № 90 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, періоди роботи з 10.06.1987 року по 21.03.1994 року у Полонському МПДСК, з 01.09.1982 по 02.03.1985 період навчання в Житомирському автодорожньому технікумі та з 04.05.1985 року по 17.05.1987 року службу в армії;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 23.06.2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в травні 2023 року звернувся до комісії ГУ ПФУ в Хмельницькій області про зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді майстра дорожнього, головного інженера в Полонському МПДСК, згодом КП "Агрошляхбуд" з 10.06.1987 по 01.11.2006.

Рішенням комісії №4 від 31.05.2023 позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу вказаного періоду роботи з підстав відсутності в Списку №2 затвердженого Постановою уряду №162 від 11.03.1994 року посад майстра дорожнього та головного інженера.

23.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VІ.

Вказана заява за принципом екстериторіальності передана на розгляд відповідачу 2.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 30.06.2023 № 90 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-VІ у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.07.2005 року по 30.11.2006 рік, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за цей період відсутня позначка про сплату внесків. Пільговий стаж не підтверджений.

Також, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 10.06.1987 року по 01.11.2006 рік, оскільки посади майстра дорожнього та головного інженера не передбачені Списком № 2 чинним на період роботи та відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

Листом від 22.08.2023 року № 2200-0304-8/77100 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-VІ, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

В свою чергу, пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:

- з 01.09.1982 року по 02.03.1985 року навчався в Житомирському автодорожньому технікумі;

- з 02.04.1985 року по 26.04.1985 року прийнятий на роботу дорожнім робочим в Полонське районне дорожнє управління;

- з 04.05.1985 року по 14.05.1987 року служба в лавах Радянської Армії;

- з 10.06.1987 року по 21.03.1994 року прийнятий на роботу до Полонської МПДСК на посаду дорожнього майстра.

У період роботи позивача дорожнім майстром Полонської МПДСК (з 10.06.1987 по 21.03.1994) були чинними наступні списки:

- Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі, затверджений постановою Радою Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 (далі - Список № 2 від 1956 року);

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СССР № 10 від 26.01.1991 (далі - Список № 2 від 1991 року).

Посада майстра передбачена підпунктом «б» розділу XXIX за Списком № 2 від 1956 року, який був чинним на період роботи позивача в Полонській МПДСК.

Відповідно до розділу 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація і ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» робота майстром будівельних і монтажних робіт належить до робіт, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, у період роботи позивача на посаді майстра в Полонській МПДСК, така професія була передбачена Списками №2.

Із матеріалів справи з`ясовано, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV слугувала відсутність необхідного пільгового стажу через ненадання позивачем документів про атестацію робочого місця, а також відсутності позначки в реєстрі застрахованих осіб про сплату внесків.

В той же час, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції і в тій частині, що навіть за відсутності атестації робочих місць на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (Справа № 520/15025/16-а).

При цьому, позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, оскільки за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17 та від 01.03.2021 у справі №423/757/17, несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Щодо зарахування позивачу навчання за фахом в Житомирському автодорожньому технікумі у період з 01.09.1982 по 02.03.1985, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, підставами зарахування часу навчання до трудового стажу є трьохмісячний термін працевлаштування за набутою професією з дня закінчення навчання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, перерва між днем закінчення навчання позивача 02.03.1985 та днем зарахування на роботу на посаду електрогазозварника 02.04.1985 становить менше трьох місяців, що дає підстави для зарахування періоду навчання до пільгового трудового стажу.

Стосовно проходження строкової служби в армії з 04.05.1985 по 14.05.1987, слід звернути увагу на наступне.

Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 04.05.1985 позивач у період з 04.05.1985 по 14.05.1987 проходив військову службу, що також підтверджується записами трудової книжки.

До призову на військову службу ОСОБА_1 у період з 02.04.1985 по 26.04.1985 працював за професією дорожнім робітником.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.

Як вже зазначалось вище, позивач на момент призову на строкову військову службу, а також після військової служби працював за професією, що віднесена до пільгового стажу за Списком №2.

Таким чином, період служби з 04.05.1985 по 14.05.1987 підлягає включенню (зарахуванню) до пільгового трудового стажу позивача.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 55 років, за наявності страхового стажу 34 роки 11 місяців 23 дні, в тому числі із врахуванням рішення суду пільговий стаж за Списком № 2 становить більше 12 років 6 місяців, він має право на вказану пенсію.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30 червня 2023 року № 90, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та рішення комісії №4 від 31.05.2023 в частині незарахування періоду роботи позивача з 10.06.1987 по 21.03.1994, а відтак останні підлягають скасуванню .

При цьому, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 23.06.2023 року.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.