Справа № 240/6255/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/6255/24

категорія 112010200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи, повторно розглянути заяву від 30 березня 2022 року та призначити пенсію за віком з 02 березня 2022 року.

Зазначений позов не може бути прийнятий до провадження суду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач долучив до позову заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що працює дорожнім працівником у комунальному підприємстві "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради, яке на період дії воєнного стану має важливе значення для задоволення потреб територіальних громад та був позбавлений можливості вчасно звернутися з позовом до суду. Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпусти у зв`язку з вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, робіт з виробництва товарів оборонного призначення або до виконання мобілізаційного завдання (замовлення). Саме тому, лише 20 березня 2024 року позивачу була надана основна щорічна відпустка. Наголошує, що порушення з боку відповідача є триваючим та відносини щодо реалізації конституційного права на соціальний захист у старості між позивачем та пенсійним органом виникли з моменту отримання останнім заяви позивача про призначення пенсії за віком, виходячи із змісту конституційного права на соціальних захист зазначені відносини є триваючими, оскільки право на пенсію гарантується державою, є довічним і не може бути обмеженим неправомірними діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що шестимісячний строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком та просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи, повторно розглянути заяву від 30 березня 2022 року та призначити пенсію за віком з 02 березня 2022 року.

Дослідивши додані до позовної заяви докази, суд установив, що 30 березня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком. Листом-повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11 квітня 2022 року №0600/0207-8/25130 позивача проінформовано про відмову у призначенні пенсії. Після цього, позивач здійснював дії по отриманню архівних довідок для підтвердження страхового стажу, які подав Головному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Однак 26 грудня 2022 року №40786-37771/В-02/8-0600/22 листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що ним направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області за принципом екстериторіальності. Після цього, як зазначає позивач у позовній заяві, його Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом повідомило, що неможливо зарахувати до страхового стажу періоди роботи.

Разом з тим, до позовної заяви такий лист не долучає, що позбавляє суд можливості встановити дату такого листа.

При цьому, посилання позивача на неможливість вчасного звернення до суду вплинула його робота дорожнім працівником у комунальному підприємстві "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради та відсутність відпусток, суд до уваги не приймає, оскільки не надано доказів, що указане підприємство віднесено до об`єктів критичної інфраструктури, як і не надано доказів звернення до роботодавця з заявами про надання відпустки та відмові у наданні такої.

Також позивач указує, що відносини щодо реалізації конституційного права на соціальний захист у старості між позивачем та пенсійним органом виникли з моменту отримання останнім заяви позивача про перерахунок пенсії, виходячи із змісту конституційного права на соціальних захист зазначені відносини є триваючими, оскільки право на пенсію гарантується державою, є довічним і не може бути обмеженим неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

При цьому, подаючи вперше 01 березня 2022 року до відповідача заяву про призначення пенсії, а також звертаючись до суду із позовною заявою про оскарження рішення відповідача щодо розгляду його заяви, позивач проявила дійсну волю щодо реалізації гарантованого конституцією права на соціальний захист, а відповідно має дотримуватися відповідних вимог законодавства, зокрема строку звернення до суду, при такій реалізації.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду, наявні підстави для залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис