Справа № 160/5915/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року Справа №160/5915/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 160/5915/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

26.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/5915/23.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що відповідач відмовляється зарахувати стаж роботи позивача з 26.10.1996 року по 30.06.1997 року, з 01.07.1997 по 09.08.1998 року, з 30.09.1998 року по 13.09.1999 року за списком робіт, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.11.2022 року № 43 про відмову відмови в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи з 26.10.1996 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 09.08.1998, 30.09.1998 по 13.09.1999, до провідних посад з 14.09.1999 по 09.10.2000, з 07.08.200 по 15.06.2004, з 22.05.2006 по 09.07.2007, з 27.08.2007 по 12.12.2011, з 26.12.2011 по 04.01.2022 до пільгового стажу ОСОБА_1 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням зарахованих пільгових періодів роботи позивача цим рішенням та з урахуванням висновків суду. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 160/5915/23 набрало законної сили "08" червня 2023 року.

Ухвалою від 16 жовтня 2023 року роз`яснено судове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 160/5915/23 з зазначенням точної дати, який саме період роботи слід зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , а саме: зарахувати період роботи з 07.08.2002 по 15.06.2004 горнорабочим очисного вибою з повним робочим днем під землею до пільгового стажу ОСОБА_1 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2024 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження № 73768648 з питання зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи з 26.10.1996 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 09.08.1998, 30.09.1998 по 13.09.1999, до провідних посад з 14.09.1999 по 09.10.2000, з 07.08.200 по 15.06.2004, з 22.05.2006 по 09.07.2007, з 27.08.2007 по 12.12.2011, з 26.12.2011 по 04.01.2022 до пільгового стажу ОСОБА_1 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням зарахованих пільгових періодів роботи позивача цим рішенням та з урахуванням висновків суду.

Проте відповідач при виконання судового рішення у цій справі зокрема при зарахуванні періодів роботи з 26.10.1996 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 09.08.1998, 30.09.1998 по 13.09.1999, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, відмовляється зарахувати ці періоди з урахуванням Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі Бурдов проти Росії визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Можливість встановлення судового контролю після ухвалення рішення суду підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 20 червня 2018 року у справі N 800/592/17).

Також судом, на виконання положень ч.5 ст. 242 КАС України, було враховано правові висновки Верховного Суду, що викладені в Постанові від 31.10.2018 року (справа № 704/1547/17) відносно мети судового контролю.

Суд звертає увагу, що в судовому рішення підчас розгляду справи зазначено, що пільгові періоди роботи позивача належать до списку робіт, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Суд звертає увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд

УХВАЛИВ:

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року в адміністративній справі № 160/5915/23.

Зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ), подати у 30-денний строк, з дати отримання копії цієї ухвали, звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 160/5915/23 в частині зарахування пільгових період роботи позивача до списку робіт, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 та з урахуванням висновків викладених в ухвалі від 16.10.2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 03.04.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук