Справа № 300/1126/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2024 р. справа № 300/1126/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
16.02.2024 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на скаргу та зобов`язання відповідача надіслати довірителю позивача відповідь на скаргу від 06.11.2023.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.11.2023 довірителем позивача ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку була скерована скарга до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України щодо законності видання наказу про звільнення позивача. Однак, відповідь на скаргу не була надіслана. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах статті 40 Конституції України, оскільки згідно даної статті усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Ухвалою суду від 19.02.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Микитин Н.М. у справі № 300/1126/24. Відведено суддю Микитин Н.М. (а.с.8). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 вказана справа розподілена повторно.
Ухвалою суду від 21.02.2024 дану позовну заяву залишено без руху (а.с.12, 13).
Ухвалою суду від 04.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвала про відкриття провадження направлялась відповідачу за адресою його місця реєстрації, та вручена відповідачу 13.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 22).

Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Дем`янів Ігор Михайлович в інтересах ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення № 570 направив до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України скаргу від 06.11.2023, в якій просив Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України, на виконання вимог Закону України "Про звернення громадян", розгля нути скаргу від 28.06.2023, яка скаржником скеровувалась до Командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо законності видання наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю. Зазначив, що 28.06.2023 ОСОБА_2 діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся зі скаргою від 28.06.2023 до Командувача Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та видання іншого наказу про її звільнення з військової служби за власним бажанням. Подана ОСОБА_2 скарга була залишена без відповідного реагу вання та листом від 22.07.2023 було повідомлено скаржника про те, що Військова частина НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 проходила військову службу не підпорядкована Військовій частині НОМЕР_2 і таке питання не входить до компетенції командування військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.3).

Відправлення № 570 вручено отримувачу 14.11.2023 (а.с.23, 24).

Вважаючи протиправною бездіяльність Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України щодо ненадання відповіді на скаргу від 06.11.2023, представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати відповідача надіслати представнику позивача відповідь на скаргу від 06.11.2023.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

У відповідності зі статтею 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Статтями 5, 8 Закону № 393/96-ВР визначені випадки, за яких звернення не розглядаються, повертаються заявнику.

Так, відповідно до частин сьомої, восьмої статті 5 цього Закону у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Згідно зі статтею 8 названого Закону письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Закон № 393/96-ВР не передбачає інших підстав, за яких відповідь на звернення може не надаватися.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (частини перша, третя статті 7 Закону № 393/96-ВР).

Порядок розгляду скарг громадян визначений статтею 16 Закону № 393/96-ВР, відповідно до якої скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками.

Скарга в інтересах громадянина за його уповноваженням, оформленим у встановленому законом порядку, може бути подана іншою особою, трудовим колективом або організацією, яка здійснює правозахисну діяльність.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Згідно зі статтею 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

За змістом статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника у строк, встановлений законом.

Як встановлено, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення № 570 направив до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України скаргу від 06.11.2023, в якій просив Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України, на виконання вимог Закону України "Про звернення громадян", розгля нути скаргу від 28.06.2023, яка скаржником скеровувалась до Командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо законності видання наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю. Зазначив, що 28.06.2023 ОСОБА_2 діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся зі скаргою від 28.06.2023 до Командувача Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та видання іншого наказу про її звільнення з військової служби за власним бажанням. Подана ОСОБА_2 скарга була залишена без відповідного реагу вання та листом від 22.07.2023 було повідомлено скаржника про те, що Військова частина НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 проходила військову службу не підпорядкована Військовій частині НОМЕР_2 і таке питання не входить до компетенції командування військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.3).

Відправлення № 570 вручено отримувачу 14.11.2023 (а.с.23, 24).

У постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 802/211/16-а, від 06 вересня 2019 року у справі № 128/4752/15-а, від 25 червня 2020 року у справі № 802/1442/15-а, від 26 лютого 2021 року у справі № 520/421/20 викладено правову позицію, відповідно до якої належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б вказували про надання відповіді на скаргу від 06.11.2023.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, відповідач не довів наявність обставини надання відповіді на скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 06.11.2023.

Таким чином, оцінивши в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд прийшов до висновку що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України (вул. Дегтярівська, 19, м. Київ, 01029) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України щодо ненадання відповіді на скаргу Дем`яніва Ігоря Михайловича в інтересах ОСОБА_1 від 06.11.2023.

Зобов`язати Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України направити письмову відповідь на скаргу Дем`яніва Ігоря Михайловича в інтересах ОСОБА_1 від 06.11.2023.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.