Справа № 215/757/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 квітня 2024 року Справа 215/757/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за її позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень), -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2024 року надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та нечинним рішення від 11.01.2024 р. №3 в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 р. вх.76;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради розглядати заяву від 10.01.2024 р. вх.76 всуперечь конституційним принципам, ст.13 ЗУ «Про соціальні послуги» і відмовляти, надати направлення на перепідготовку та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і порушенням гарантій прав людини та зобов`язати співробітничати зі ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 р. відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень), в частині щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради розглядати заяву від 10.01.2024 р. вх.76 всуперечь конституційним принципам, ст.13 ЗУ «Про соціальні послуги» і відмовляти, надати направлення на перепідготовку та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і порушенням гарантій прав людини та зобов`язати співробітничати зі ОСОБА_1 .

Позовна заява в частині позовної вимоги щодо визнання протиправним та нечинним рішення від 11.01.2024 р. №3 в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 р. вх.76, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України та підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 215/757/24 в частині позовної вимоги щодо визнання протиправним та нечинним рішення від 11.01.2024 р. №3 в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 р. вх.76.

22.03.2024 року від позивача надійшла заява про відвід судді Лозицької І.О. від розгляду справи №215/757/24.

Ухвалою суду від 22.03.2024 р. визнано заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у адміністративній справі №215/757/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень) - необґрунтованою.

Передано матеріали адміністративної справи №215/757/24 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 26.03.2024 р. прийнято до розгляду в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лозицької І.О. в адміністративній справі №215/757/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень) «на підставі ст. ст. 6, 7 КАС України».

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лозицької І.О. в адміністративній справі №215/757/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень) «на підставі ст. ст. 6, 7 КАС України» - відмовлено (суддя Кадникова Г.В.).

Відповідно до довідки від 01.04.2024 р. справу №215/757/24 передано судді Лозицькій І.О.

22.03.2024 р. позивачем, разом із заява про відвід судді Лозицької І.О. від розгляду справи №215/757/24, подано до суду заяву про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в означеній адміністративній справі, будь-яких обґрунтувань не зазначено.

Суд, проаналізувавши норми КАС України, прийшов до таких висновків.

Предметом спору у вказаній справі є визнання протиправним та нечинним рішення від 11.01.2024 р. №3 в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради заяви від 10.01.2024 р. вх.76.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що останній наділений правом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати як складність даної справи, так і необхідність з`ясування всіх обставин у такій справі. Відтак, відкриття провадження у справі як за правилами спрощеного позовного провадження, так і загального позовного провадження є правом суду, а не обов`язком.

Частиною 1 статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 2 статті 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З наведеного, суд приходить до висновку, що дана справа не відноситься за своїм змістом до встановленого переліку справ передбачених ч.4 ст.12 КАС України, відповідно до п.20 ч.1 ст.4 КАС України за характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників тощо, дана адміністративна справа є незначної складності (малозначна справа) та не вимагає проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, тобто підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.6 ст.12, ч.2, ч.3 ст.257 КАС України.

Так, бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Разом з цим суд також звертає увагу на те, що Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі Ахеп v. Germany, заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року Varela Assalino contre le Portugal, заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Таким чином, розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами жодним чином не свідчить про порушення принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників адміністративного процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування усіх обставин справи.

Водночас, суд зазначає, що будь-який спір з огляду на дії позивача щодо його ініціювання є значимими для нього, так само як і для відповідача, оскільки судове провадження має наслідком ухвалення судового рішення, яким вирішується спір між ними.

Суд зазначає, що оцінити "значення справи для сторін" і "значний суспільний інтерес" має суд в рамках конкретних правовідносин, з яких виник спір. Це означає, що вказані підстави (для розгляду справи за правилами загального позовного провадження) повинні мати своєрідне "конкретизоване" пояснення у вимірі певної справи; посилання на ці підстави безвідносно до конкретних фактичних підстав не достатньо для того, щоб вимагати розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в численних постановах, зокрема, від 26.05.2022 у справі №640/594/20, від 22.10.2021 у справі №200/6491/20-а, від 07.10.2021 у справі №640/23517/20, від 05.10.2021 у справі №640/23385/20, від 05.08.2021 у справі №200/5490/20-а, від 29.07.2021 у справі №340/1727/20, від 28.07.2021 у справі №160/6740/20, від 27.07.2021 у справі №340/1901/20, від 22.07.2021 у справі №460/6542/20, від 23.06.2021 у справі №520/13014/2020 тощо.

Водночас, таке судове рішення підлягатиме оскарженню в порядку, визначеному КАС України.

Крім того, рішенням Ради суддів України № 23 від 05 серпня 2022 р. затверджено рекомендації з організаційних питань роботи суддів в умовах воєнного стану. Цим рішенням звернуто увагу суддів на недопустимість ігнорування сигналів повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту.

Ухвалою суду від 04.03.2024 р. призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відтак, зважаючи на вищевикладене та на обставину дії в Україні воєнного стану, неможливість проведення судових засідань під час повітряної тривоги, з метою уникнення ризиків життю і здоров`ю учасників справи, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за її позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень).

При цьому, у заявленому позивачем клопотанні не зазначено та не обґрунтовано, дослідження яких саме доказів є необхідним саме у судовому засіданні та яким чином розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) вплине на об`єктивність з`ясування обставин справи, або їх повноту.

Посилання позивача на той факт, що суд відмовив у витребуванні доказів, спростовуються ухвалою суду від 04.03.2024 р., якою з ініціативи суду витребувано в Управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради додаткові докази у справі, а саме: всі документи, що слугували підставою для прийняття рішення від 11.01.2024р. №3 прийнятим за заявою від 10.01.2024р. вх 76; рішення від 11.01.2024р. №3 прийняте за заявою від 10.01.2024р. вх 76, а оцінка поданому відповідачем відзиву з додатками буде надана безпосередньо в тексті рішення суду.

Водночас, в поданому клопотанні позивач просить суд: відхилити заперечення, як і мотиви їх визнання і ухвалою повернути відповідно до ч.2 ст.167 КАС України та кваліфікувати такий відзив як відмову відповідача надати відзив на позов в строку; продовжити строк для подання відповіді на відзив після розгляду цього клопотання; зобов`язати відповідача виконати вимоги змісту відзиву відповідно до ст.162 КАС України, предмету позову та надати його додатки і підтвердити повноваження.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що зміст наданого відзиву не відповідає вимогам ст. 162 КАС України і доводи відзиву стосуються іншого предмета позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, відзив повинен містити: 1) найменування (ім`я) позивача і номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; 4) обставини, які визнаються відповідачем; 5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання.

Суд, дослідивши відзив, наданий до суду 15.03.2024 року зазначає про те, що останній формально відповідає вимогам ч. 2 ст. 162 КАС України, а питання щодо прийняття чи неприйняття відзиву на позов, оцінка доводам та аргументам сторін відбувається саме під час розгляду справи по суті.

Отже, як встановлено судом, клопотання ОСОБА_1 щодо порушення порядку подання відзиву є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відзив, наданий до суду, формально відповідає вимогам ч. 2 ст. 162 КАС України.

Окрім цього, суд зауважує, що повернення заяв без розгляду відповідно до ч.2 ст. 167 КАС України стосується заяв саме з процесуальних питань, в той час як відзив на позовну заяву є заявою по суті справи (ч. 2 ст. 159 КАС України), а тому вимоги позивача про повернення відзиву на позовну заяву на підставі ч.2 ст. 167 КАС України також вказує на необґрунтованість та безпідставність клопотання ОСОБА_1 щодо порушення порядку подання відзиву.

Також, завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачу необхідний додатковий час для подання відповіді на відзив, суд вважає за необхідне продовжити строк для виконання вимог ухвали суду від 04.03.2024 року строком на 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 12, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перехід зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження в адміністративній справі за її позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправним та нечинним рішення, встановлення наявності компетенції (повноважень) - відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про порушення порядку подання відзиву та зобов`язання відповідача виконати вимоги змісту відзиву - повернути позивачу без розгляду.

Клопотання ОСОБА_1 про продовження процесуального строку - задовольнити.

Продовжити строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву на 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька