Справа № 280/3764/23
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3764/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (головуючий суддя Богатинський Б.В.) в адміністративній справі № 280/3764/23, розглянутої у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.06.2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем вимогу про сплату ним як фізичною особою-підприємцем боргу (недоїмки) № Ф-4041-49 У від 18.05.2021 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) в розмірі 36 589,24 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) винесена відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, оскільки він в спірний період підприємницьку діяльність не здійснював, перебував у трудових відносинах, відрахування єдиного соціального внеску (далі ЄСВ) здійснював за нього роботодавець, просить позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не виконував належним чином свій обов`язок платника ЄСВ та у визначені законом строки єдиний внесок не сплачував, вважає узгодженою вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4041-49 У від 18.05.2021 року, так як податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) повернута з відміткою пошти по закінченню терміну зберігання, а тому вважається врученою позивачу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року позов задоволено, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4041-49 У від 18.05.2021 року зі сплати ЄСВ в розмірі 36 589,24 грн. скасована, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.

На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів відповідачем винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ № Ф-4041-49 У від 18.05.2021 року на суму 36 589,24 грн., яка оскаржена позивачем до суду.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Приписами п. 4 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці( далі ФОП), в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 6, п.8 ст.9 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VI є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону № 2464-VI, що діють з 01.01.2017, зокрема, щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

ФОП, які перебувають на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI).

Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сплата ЄСВ є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, та гарантує особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

Однак, відносини щодо адміністрування ЄСВ при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу ФОП Законом № 2464-VI не врегульовано.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду по справам № 160/3114/19 від 27.11.2019 року, №440/2149/19 від 04.12.2019 року по подібним правовідносинам, яка врахована судом першої інстанції у відповідності до приписів п.5 ст.242 КАС України, суд дійшов вірного висновку, що необхідними умовами для сплати особою ЄСВ є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

При цьому саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. За відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і зареєстровані як ФОП (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Із матеріалів справи вбачається, що в інтегрованій картці платника обліковується заборгованість по ЄСВ у сумі 19 512,02 грн., яка складається: 8448,00 грн. (нарахування за 2017 рік) + 9 828,72 грн. (нарахування за 4 квартали 2018 р.) + 11016,72 грн. (нарахування за 4 квартали 2019 р.) + 8 495,90 грн. (нарахування за 4 квартали 2020 р), зараховано стягнення в межах виконавчого провадження на загальну суму 18 276,12 грн.

Разом з тим, змістом наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_1 від 28.02.2008 року підтверджено, що з 24.06.2019 року по день звернення до суду із позовом позивач працює в Концерні «Міські теплові мережі» , перебування у трудових відносинах та сплата за нього як працівника ЄСВ підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), які свідчать про нарахування позивачу доходу та відомості про утримання страхових внесків за цей період часу, а тому він звільняється від обов`язку по сплаті ЄСВ у цей період.

Матеріалами справи підтверджено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК - 5) містяться також відомості про сплату позивачем ЄСВ у 2017 році за лютий, березень, квітень, грудень; у 2018 році за січень, лютий, вересень грудень, у 2019 році за березень, червень - грудень, у 2020 році за січень грудень, зазначені суми не враховані відповідачем при обліку суми недоїмки по ЄСВ за вищезазначений період часу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що не може втручатися у здійснення розрахунку суми недоїмки з ЄСВ, який невірно розрахований за вимогою №Ф-4041-49 від 18.05.2021 року у розмірі 36 589,24 грн., що є дискреційними повноваженнями податкового органу, дійшов вірного висновку про протиправність оскарженої вимоги та її скасування.

На підставі положень ст. 139 КАС України суд вірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Правові позиції Верховного Суду по зазначеним відповідачем справам не підлягають застосуванню, оскільки винесені не по подібним обставинам, судова практика судів першої та апеляційної інстанції не підлягає врахуванню , оскільки не є джерелами права згідно ч.5 ст.242 КАС України.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року в адміністративній справі № 280/3764/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати винесення постанови і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай