Справа № 200/7531/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Справа№200/7531/23

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати позивачу грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ;

зобов`язати здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» від 30 листопада 2016 року №884 та постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з дня зникнення безвісти, а саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по основній діяльності) від 09.10.2022 № 761 «Про результати службового розслідування» зникнення безвісти номера обслуги 2 мотопіхотного відділення З мотопіхотного взводу з мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сталося під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в Збройних Силах України, не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Від шлюбу з ОСОБА_2 позивач має спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За заявою позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 28 червня 2023 року за №4694 направив пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 виплати грошового забезпечення та всіх належних коштів солдата ОСОБА_2 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус безвісти відсутнього.

Однак, з невідомих позивачу причин не здійснено перерахунок та нарахування з 10 вересня 2022 року передбаченої законодавством виплати грошового забезпечення колишнього чоловіка на неповнолітнього сина. Не погоджуючись із такою бездіяльністю, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Військовою частиною НОМЕР_4 надано до суду відзив на позов ОСОБА_1 , у якому представник просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Солдат ОСОБА_2 був зарахованим до списків військової частини НОМЕР_4 02.09.2022 року. Оскільки військовослужбовці призвані на військову службу за мобілізацією надходять до військових частин без належних чином укомплектованих особових справ, посадовими особами військових частин соціально демографічні данні збираються на підставі наявних у військовослужбовця документів та з його слів. У військовій частині НОМЕР_4 наявна наступна інформація щодо близьких родичів ОСОБА_2 зібрана на підставі його слів: дружина ОСОБА_4 . 27.04.2023 року за вх. 113 до військової частини НОМЕР_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів для оформлення цивільній дружині грошового забезпечення та всіх належних коштів на солдата ОСОБА_2 . Оскільки, на той час, у військовій частині були відсутні данні щодо наявності у ОСОБА_2 будь яких інших родичів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 було прийнятим рішення щодо виплати належних коштів ОСОБА_4 . Згідно наданих ОСОБА_4 документів стало відомо, що ОСОБА_2 з квітня 2017 року по червень 2022 року фактично проживав разом із ОСОБА_4 за адресою у м. Київ, та вели спільне господарство, що підтверджується актом спільного проживання.

На підставі заяви ОСОБА_4 та долучених до заяви документів військовою частиною починаючи з березня 2023 по червень 2023 року на вказаний у заяві рахунок було нараховано та виплачено 878 853,12 грн. З липня 2023 року перерахування на користь ОСОБА_4 були припиненими та по листопад 2023 року грошове забезпечення (за винятком стягнутих аліментів згідно ВП НОМЕР_13 від 11.04.2023 року виданий Деснянським ВДВС м. Київ з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання спільної дитини ОСОБА_3 ) не перераховувалось нікому у зв`язку з тим, що у посадових осіб фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 були відсутні звернення та реквізити від ОСОБА_1 . Після надходження до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 в листопаді 2023 року заяви та документів, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_1 (№4694 від 28.06.2023 року) грошове забезпечення ОСОБА_2 перераховується на рахунок ОСОБА_1 (з урахуванням доплати грошового забезпечення яке залишилось після відрахування аліментів починаючи з липня 2023 року).

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив військової частини НОМЕР_4 , у якій зазначено наступне. Згідно пункту 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №884 виплата грошового забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Вказує, що таке поняття як «цивільна дружина» ані у Законі України, ані в Порядку №884 не застосовується. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу здійснюється судом в порядку окремого провадження. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу взагалі не існує.

Вважає, що доводи відповідача, що військова частина не знала про наявність у безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 неповнолітньої дитини від першого шлюбу не відповідає дійсності. 27.04.2023 від «цивільної дружини» надійшли документи щодо виплати грошового забезпечення та всіх належних коштів солдата ОСОБА_2 .. Враховуючи той факт, що військова частина не знала про наявність у ОСОБА_2 неповнолітньої дитини вони прийняли рішення про виплату належних коштів «цивільній дружині». Разом з цим, просить суд врахувати, що Військова частина НОМЕР_2 здійснює виплату ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину на підставі постанови державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби від 11.04.2023 ВП НОМЕР_13. Відповідно до довідки банку від 06.12.2023 № ВКРР35Р9ІОО3Т3SN перша виплата аліментних коштів на рахунок позивача була здійснена 26.04.2023. А документи від «цивільної дружини» були зареєстровані Відповідачем 2, лише 27.04.2023 за № 113. Тому будь які твердження Військової частини НОМЕР_4 , що вони не знали про існування у ОСОБА_2 неповнолітньої дитини, на думку представника позивача, є безпідставними.

Вважає, що право на отримання належного грошового забезпечення неповнолітньою дитиною від спільного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникає з моменту дня зникнення безвісти останнього.

Ухвалою суду від 01 січня 2024 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету у позивача та його представника, відомих номерів засобів зв`язку позивача. Разом з цим, запропоновано позивачу та її представнику надати заяву (клопотання) про залучення військової частини НОМЕР_4 у якості третьої особи на стороні позивача або відповідача з обґрунтуванням підстав щодо необхідності залучення її до участі у справі.

17 січня 2024 року представником позивача надано до суду позовну заяву зазначенням відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету у позивача та його представника, відомих номерів засобів зв`язку позивача.

Отже, вимоги ухвали суду від 01 січня 2024 року були виконані позивачем та його представником.

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/7531/23. Витребувано від відповідача: довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення ОСОБА_2 (членам його сім`ї), відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 10 вересня 2022 року по дату надання довідки; всі інші, наявні у відповідача докази, що стосуються предмету спору; пояснення щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших грошового забезпечення ОСОБА_2 саме військовою частиною НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військову частину НОМЕР_4 у справі №200/7531/23. Витребувано від військової частини НОМЕР_4 у строк надання пояснень: пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», оформлений та направлений 28 червня 2023 року за № 4694 ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_4 ; у разі надання (прийняття) відповіді чи рішення за наслідками розгляду пакету документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», надати відповідну відповідь/рішення або пояснення.

05 лютого 2024 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про заміну відповідача, яке обґрунтовано тим, що військова частина НОМЕР_4 є окремим структурним підрозділом та самостійно видає накази та розпоряджається коштами, які нараховуються до них на баланс.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року клопотання представника військової частини НОМЕР_2 про заміну неналежного відповідача у справі №200/7531/23 задоволено частково. Залучено військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) в якості другого відповідача по справі №200/7531/23. Витребувано від Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) належним чином завірені копії: наказів про прийняття ОСОБА_2 на службу та її проходження; пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», оформлений та направлений 28 червня 2023 року за № 4694 ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_4 ; у разі надання (прийняття) відповіді чи рішення за наслідками розгляду пакету документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», надати відповідну відповідь/рішення або пояснення; довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення ОСОБА_2 (членам його сім`ї), відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 10 вересня 2022 року по дату надання довідки; всі інші, наявні у відповідача докази, що стосуються предмету спору;

пояснення щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших грошового забезпечення ОСОБА_2 саме військовою частиною НОМЕР_4 .

15 лютого 2024 року представником військової частини надано до суду відзив на позов та документи на виконання вимог ухвали суду.

19 лютого 2024 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року витребувано у військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) належним чином завірені копії: документів для оформлення ОСОБА_4 грошового забезпечення та всіх належних коштів на солдата ОСОБА_2 , який надійшов до військової частини НОМЕР_4 27 квітня 2023 року за вх.113 з ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рішення за наслідками розгляду документів для оформлення ОСОБА_4 грошового забезпечення та всіх належних коштів на солдата ОСОБА_2 , який надійшов до військової частини НОМЕР_4 27 квітня 2023 року за вх.113 з ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності - надати відповідні пояснення); рішення за наслідками розгляду документів для оформлення колишній дружині ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, грошового забезпечення та всіх належних коштів на солдата ОСОБА_2 , який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності - надати відповідні пояснення); докази нарахування та виплати ОСОБА_4 з березня 2023 року по червень 2023 року грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 у сумі 878 853,12 грн, у тому числі докази на підтвердження здійснення відповідних виплат (платіжних відомостей, інших бухгалтерських чи банківських документів на підтвердження перерахування коштів ОСОБА_4 , з вказівкою відповідних дат здійснення перерахування та сум); докази нарахування та виплати ОСОБА_1 з вересня 2022 року грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , у тому числі докази на підтвердження здійснення відповідних виплат (платіжних доручень, платіжних відомостей, інших бухгалтерських чи банківських документів на підтвердження перерахування коштів ОСОБА_1 , з вказівкою відповідних дат здійснення перерахування та сум).

26 лютого 2024 року від представника військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позов.

26 лютого 2024 року від представника військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про витребування доказів.

26 лютого 2024 року представником військової частини НОМЕР_4 надано до суду документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року повернуто без розгляду відзив військової частини НОМЕР_2 у справі №200/7531/23, оскільки відзив подано з порушенням строку для такого подання. Пояснень щодо поважних причин неможливості подання відзиву у встановлений судом строк, до суду військовою частиною НОМЕР_2 не подано.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року клопотання представника військової частини НОМЕР_2 про витребування доказів - залишено без задоволення, оскільки клопотання про витребування доказів заявлено з пропуском встановленого строку, та необґрунтовано неможливістю його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від відповідача.

Відповідач - військова частина НОМЕР_2 не скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 01 вересня 2010 року, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_8 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

29 липня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано про що складено відповідний актовий запис №703. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_6 ». Зазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 серпня 2016 року серії НОМЕР_9 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 02 вересня 2022 року №245 солдата ОСОБА_2 з 02 вересня 2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

ОСОБА_2 в період з 02 вересня 2022 року по 18 вересня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою від 07 жовтня 2022 року №2227.

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_4 від 09 жовтня 2022 року №761 «Про результати службового розслідування», службове розслідування за фактом зникнення безвісти номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 вважати завершеним. Зникнення безвісти номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 сталася під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації та території Донецької області. Встановлено, що 10 вересня 2022 року - дата зникнення безвісти номеру обслуги 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 .

22 вересня 2022 року за № НОМЕР_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено на адресу: АДРЕСА_2 повідомлення про безвісти зниклого ОСОБА_2 в ході ведення бойових дій.

09 березня 2023 року за №1781 повторно ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено командиру військової частини НОМЕР_4 пакет документів для оформлення цивільній дружині грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», а саме: заява; копія повідомлення про безвісти зниклого; копія акту про встановлення факту спільного проживання; копія паспорта; копія довідки про місце проживання; копія картки реквізитів; копія свідоцтва про розлучення.

Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період з 13 березня 2023 року по 19 червня 2023 року виплачено ОСОБА_4 878 853,12 грн.

28 червня 2023 року за №4694 ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено командиру військової частини НОМЕР_4 пакет документів для оформлення колишній дружині на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження грошового забезпечення та всі належні кошти на солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та станом на 10 вересня 2022 року має статус «безвісти зниклого», а саме: копія паспорту та інд. номер; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія свідоцтва про народження; копія повідомлення про безвісти зниклого; довідка за реквізитами; заява.

Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період з 14 листопада 2023 року по 20 лютого 2024 року виплачено ОСОБА_1 565 883,77 грн.

Позивач вважає, що як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 має право на виплату грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , 1980 року народження, саме з 10 вересня 2022 року, з огляду на що, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Так, відповідно до пункту 1 Постанови №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які зокрема захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 встановлено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленному законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Пунктом 7 Порядку № 884 передбачено, що виплати грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Таким чином, і частина шоста статті 9 Закону № 2011-XII, і пункт 7 Порядку № 884 конкретизують коло осіб сім`ї військовослужбовця, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема таке право має дружина зниклого безвісті військовослужбовця, а в разі її відсутності - законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку).

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за безвісно відсутнім військовослужбовцем зберігаються виплати грошового забезпечення в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. У свою чергу, командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Главою 17 Цивільного кодексу України врегульовано поняття представництва.

Так, відповідно до частини 1 статті 242 Цивільного кодексу України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Як зазначалося вище, частина шоста статті 9 Закону № 2011-XII, і пункт 7 Порядку № 884 конкретизують коло осіб сім`ї військовослужбовця, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема таке право має дружина зниклого безвісті військовослужбовця, а в разі її відсутності - законні представники (опікуни, піклувальники) чи усиновлювачі неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку).

Отже, на момент визнання солдата ОСОБА_2 безвісти зниклим (10 вересня 2022 року згідно витягу з наказу військової частини НОМЕР_4 від 09 жовтня 2022 року №761), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу у них є спільна неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Тобто, позивач, як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 саме з 10 вересня 2022 року, тобто з дня зникнення безвісти відповідно до пункту 4 Порядку № 884.

Щодо посилання представника військової частини НОМЕР_4 у відзиві на позов про виплату ОСОБА_4 грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 за період з березня 2023 по червень 2023 у сумі 878 853,12 грн, слід зазначити наступне.

Як вказано вище, і приписи частини шостої статті 9 Закону № 2011-XII, і приписи пункту 7 Порядку № 884 конкретизують коло осіб сім`ї військовослужбовця, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема, це - дружина зниклого безвісті військовослужбовця.

Відповідно до частин першої-другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Поняття шлюбу встановлено статтею 21 Сімейного кодексу України.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Доказів того, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану матеріали справи не містять.

Суд не бере до уваги наданий військовою частиною НОМЕР_4 акт про встановлення факту спільного проживання громадян, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відбувається в судовому порядку в порядку окремого провадження за рішенням суду відповідно до норм ЦПК України (пункт 5 частини першої статті 315).

При цьому, з наданого акту взагалі не вбачається ким та коли акт складено та в присутності яких свідків.

Посилання військової частини НОМЕР_4 у відзиві на позов на відсутність даних щодо наявності у ОСОБА_2 будь яких родичів є необґрунтованими, оскільки самим відповідачем у відзиві на позов зазначено про надходження 27 квітня 2023 року пакету документів від ОСОБА_4 для виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 , тоді як з ОСОБА_2 стягуються аліменти у виконавчому провадженні НОМЕР_13.

Перерахування аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_13 відбувається з 26 квітня 2023 року на картку позивача, що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 06 грудня 2023 року, тобто до надходження пакету документів від ОСОБА_4 .

Щодо належного відповідача, слід зазначити наступне.

У даній справі відповідачами визначено військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_4 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 02 вересня 2022 року №245 солдата ОСОБА_2 з 02 вересня 2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Представником відповідача надано до суду відповідь військової частини НОМЕР_4 від 04 березня 2024 року №1334, у якій зазначено наступне. Військова частина НОМЕР_4 має правовий статус суб`єкта без права юридичної особи. Військова частина НОМЕР_4 ( НОМЕР_11 окремий мотопіхотний батальйон) входить до складу НОМЕР_12 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади (військової частини НОМЕР_2 ) та не має окремого балансу, особистих рахунків в органах казначейської служби. НОМЕР_12 окрема мотопіхотна бригада (військова частина НОМЕР_2 ) - це окрема мотопіхотна Маріупольська бригада, яка має свій розрахунковий рахунок та окреме господарювання. Військова частина НОМЕР_2 є доволчим органом, а військова частина НОМЕР_4 входить до складу військової частини НОМЕР_2 та знаходиться на її фінансовому забезпеченні. Військова частина НОМЕР_2 є розпорядником коштів та забезпечує підлеглі їй військові частини, зокрема і військову частину НОМЕР_4 . Виплата грошового забезпечення здійснюється військовою частиною НОМЕР_2 .

Згідно пояснень тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_4 старшого сержанта ОСОБА_7 , які надані на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що рішення щодо виплати грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 приймались саме тимчасово виконуючим обов`язки начальника фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_4 старшим сержантом ОСОБА_7 .

Разом з цим, відповідно до пункту 1.6 розділу 1 Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 19.12.2014 року №905, бухгалтерський облік ведеться у військових частинах, які є розпорядниками бюджетних коштів. Бухгалтерський облік військових частин, які не є розпорядниками бюджетних коштів, ведуть військові частини, до яких вони зараховані на відповідні види забезпечення (фінансове, матеріально-технічне тощо).

В окремих випадках, у разі зарахування на забезпечення до військових частин інших розпорядників бюджетних коштів, ведення бухгалтерського обліку забезпечується цими військовими частинами.

Командири військових частин забезпечують своєчасне оформлення та надання розпорядникам бюджетних коштів, до яких вони зараховані на забезпечення, належним чином оформлених первинних господарських документів (далі - первинні документи) для відображення їх за бухгалтерським обліком.

Бухгалтерський облік розрахунків із особовим складом, зарахованим на забезпечення соціальними та іншими виплатами до територіальних розрахункових центрів, ведеться цими центрами.

Командири військових частин забезпечують своєчасне оформлення та надання центрам належним чином оформлених первинних документів для нарахування виплат і відображення їх за бухгалтерським обліком.

Аналізуючи вищевикладене можна дійти висновку, що військова частина НОМЕР_2 є довольчим органом та нею здійснюється ведення бухгалтерського обліку військової частини НОМЕР_4 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до Порядку № 884 саме командир військової частини приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця.

Оскільки безвісти зниклий військовослужбовець ОСОБА_2 з 02 вересня 2022 року зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_4 на всі види забезпечення частини, рішення щодо виплати грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 приймались саме військовою частиною НОМЕР_4 , суд приходить до висновку, що саме військовою частиною НОМЕР_4 допущено протиправну бездіяльність.

Разом з цим позивачем та її представником не обґрунтовано позов в частині того, що саме військовою частиною НОМЕР_2 допущено протиправну бездіяльність в частині невиплати позивачу, як законному представнику неповнолітнього ОСОБА_3 , грошового забезпечення військовослужбовця, солдата ОСОБА_2 , якого 10 вересня 2022 року визнано безвісно відсутнім.

З підстав вищенаведеного, позовні вимоги до військової частини НОМЕР_2 в частині визнання протиправною бездіяльності є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо захисту порушеного права позивача слід зазначити, що оскільки військова частина НОМЕР_4 входить до складу військової частини НОМЕР_2 , знаходиться на її фінансовому забезпеченні, військова частина НОМЕР_2 є розпорядником коштів, забезпечує військову частину НОМЕР_4 , тобто військова частина НОМЕР_2 є довольчим органом, рішення щодо виплати грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця приймається командиром військової частина, а ОСОБА_2 був зарахований саме до особового складу військової частини НОМЕР_4 , то в даному випадку слід зобов`язати військову частину НОМЕР_4 та військову частину НОМЕР_2 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом :

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , військову частину НОМЕР_4 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» від 30 листопада 2016 року №884 та постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з дня зникнення безвісти, а саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 1073,60 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача військової частини НОМЕР_4 у сумі 536,80 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд до ходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 .

Зобов`язати військову військову частину НОМЕР_4 та частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» від 30 листопада 2016 року №884 та постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з дня зникнення безвісти, а саме з 10 вересня 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_2 в частині визнання протиправної бездіяльності - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 03 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Суддя А.С. Зеленов