Справа № 404/1521/24
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1521/24
Номер провадження 2-а/404/36/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кі ровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 1320882 від 27.01.2024 року.

Позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог викладених у сттатях 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працезданих осіб з 1 січня 2024 року 3028,00 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

При цьому, позивачем в порушення вищевказаних вимог при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено.

В позові міститься клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору, оскільки як зазначає останній, він наразі лікується та проходить медичний огляд відповідно до розпорядження № 5/486/3 від 12 січня 2024 року.

Статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи із зазначених норм, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Позивач як на доказ звільнення від сплати судового збору, долучив довідку про проходження лікування в терапевтичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» з 08.02.2024 року по 20.02.2024 року, та розпорядження № 5/486/3 від 12 січня 2024 року про проходження медичного догляду.

При цьому Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

В постанові Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 815/2320/18 касаційний суд зробив акцент, що в кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою пор звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди мають встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо) рухомого, нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Княт проти Польщі, заява № 71731/01; п. 63-64 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Єдамський та Єдамська проти Польщі, заява № 73547/01).

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності продуктів харчування, медичних ліків, одягу тощо.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 456/3294/15, № провадження 61-55960св18 від 28 січня 2020 року.

Враховуючи вищевикладане, оскільки позивачем не надано належних доказів про скрутне матеріальне становище, зокрема довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, не надано також і інформації про наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, а надані довідки про проходження медичного догляду та лікування не є підставою для відстрочення сплати судового збору, а відтак клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів позову оскаржувана постанова винесена 27 січня 2024 року, проте позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 23 лютого 2024 року, тобто з пропуском процесуального строку на звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому, позивачем подано клопотання про поновлення пропущенного процессуального строку на звернення до суду з позовом. В обгрунтування поданного клопотання позивачем зазначено, що останній проходив лікування в терапевтичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» з 08.02.2024 року по 20.02.2024 року, а тому пропустив строк звернення до суду з відповідним позовом.

Однак, суд звертає увагу позивача, що оскаржувана постанова винесена 27 січня 2024 року, отже останній день звернення до суду з адміністративним позовом припадає на 06 лютого 2024 року. Доказів того, що на протязі цього часу у позивача були об`єктивні, непереборні обставини, які завадили йому звернутись до суду з дотриманням строків визначених частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім до суду не надано. Довідка про проходження позивачем лікування не може слугувати належним доказом підтвердження пропуску процесуального строку звернення до суду, оскільки в довідці зазначено, що позивач почав проходити лікування з 08.02.2024 року, а останнім днем звернення до суду з позовом про скасування постанови було 06 лютого 2024 року.

Крім того, позивачем до матеріалів позову долучено трекінг Укрпошти, про отримання останнім листа 30 січня 2024 року. Однак доказів, того, що саме було в зазначену дату отримано позивачем до суду не надано, як і не обгрунтовано, що саме підтверджує вказаний трекінг, та яке він має відношення до спірних правовідносин.

Таким чином, до адміністративного позову застосовуються наслідки частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 160, 161, 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про відстрочення сплати судового збору, відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, залишити без руху.

Надати позивачеві строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: подати до суду вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовом, з наданням доказів обгрунтування пропуску строку, з врахуванням роз`яснень викладених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Запропонувати позивачу сплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн. на р/р UA0011568; Код банку отримувача (МФО) 899998; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Фортечн.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу (судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд міста Кіровограда, надавши суду оригінал квитанції, про сплату судового збору.

Роз`яснити, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка