Справа № 380/123/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/123/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (місто Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача при Військовій частині НОМЕР_1 , оформлену довідкою №2038 від 06.07.2023 року щодо позивача;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача при Вйськовій частині НОМЕР_1 , оформлену довідкою №1125 від 16.10.2023 року щодо позивача;

- зобов`язати відповідача переглянути оскаржувані постанови при Військовій частині НОМЕР_1 , оформлені довідками №2038 від 06.07.2023 року та №1125 від 16.10.2023 року щодо позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків по даній справі.

Посилається на те, що проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 та має військове звання «солдат». Зазначив, що у зв`язку з поганим самопочуттям позивач був направлений на огляд до госпітальної (гарнізонної) військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби. За результатом медичного огляду відповідачем винесено постанови про обмежену придатність позивача до військової служби, які оформлені Довідками від 06.07.2023 року №2038 та від 16.10.2023 року №1125. Однак позивач не погоджується з цими рішеннями з підстав невірно встановленого діагнозу та, як наслідок, невірного застосування статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, адже оскарженню підлягають постанови штатних військово-лікарських комісій регіонів та Центральних військово-лікарських комісій. Тому, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування Довідок від 06.07.2023 року №2038 та від 16.10.2023 року №1125, прийнятих позаштатною військово-лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_1 . Зважаючи на викладене, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 08.01.2024 року прийнято до провадження вищевказану адміністративну справу, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставин.

Позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 та має військове звання «солдат».

У зв`язку з поганим самопочуттям позивач був направлений на огляд до госпітальної (гарнізонної) військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби.

За результатом медичного огляду відповідачем винесено постанову про обмежену придатність позивача до військової служби, яка оформлена Довідкою від 06.07.2023 року №2038.

У Довідці зазначено:

«Проведено медичний огляд ВЛК гарнізонною при Військовій частині НОМЕР_1 06.07.2023 року.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва):

НЦД по кардіальному типу із стійкими помірно вираженими порушеннями НК 0 (ФВ 65%). Бронхіальна астма, частково контрольована, легкий персистуючий перебів, ЛНО. Вертеброгенна траколюмбалгія без радикулопатії.

Захворювання, ТАК пов`язане з проходженням військової служби.

Марфаноподібний синдром: міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, кулеподібна деформація грудної клітки з помірним порушенням функції зовнішнього дихання та без, порушення статико-кінетичної функції хребта, артралгія обох плечових суглобів, арахнодактидія без порушення функції кінцівок. Далекозорість ступеня 1,0Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око.

Захворювання, Ні не пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статей: 836, 74б, 23г, 30 графи ІІ Розкладу хвороб ОБМЕЖЕНО ПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морської піхоти, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах , установах, організаціях, навчальних закладах.».

За результатом повторного медичного огляду відповідачем винесено постанову про обмежену придатність позивача до військової служби, яка оформлена Довідкою від 16.10.2023 року №1125.

У Довідці зазначено:

«Проведено медичний огляд ВЛК госпітальною при Військовій частині НОМЕР_1 16.10.2023 року.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва):

Марфаноподібний синдром: міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного. поперекового відділів хребта, кілеподібна деформація грудної клітки з помірним порушенням функції зовнішнього дихання та без порушення статико-кінетичної функції хребта, артралгія обох плечових суглобів, арахнодактидія без порушення функції кінцівок. Далекозорість ступеня 1,0Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око.

Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

НЦД по кардіальному типу із стійкими помірно вираженими порушеннями НК О (ФВ 56%). Бронхіальна астма, частково контрольована, легкий персистуючий перебіг. Вертеброгенна тораколюмбалгія без радикулопатії.

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статей 83б, 746, 23г, 30 графи ІІ Розкладу хвороб ОБМЕЖЕНО ПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , установах, організаціях, навчальних закладах.».

Не погоджуючись з вказаними постановами військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 , зокрема з інформацією, яка наведена у них, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 10, 14 ст.2 Закону України 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом, які вважаються військовослужбовцями.

На військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абз.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на час розгляду справи.

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно з п.1.1 глави 1 розділу І цього Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно п.2.2 глави 2 розділу І Положення №402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підп.2.3.1 п.2.3 глави 2 розділу І Положення №402).

Відповідно до підп.2.3.3 п.2.3 глави 2 розділу І Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК (підп.2.6.1 п.2.6 глави 2 розділу І Положення №402).

Згідно з підп.2.7.1 п.2.7 глави 2 розділу І Положення №402, госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях.

Гарнізонна ВЛК створюється при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках військових лікувальних закладів Міністерства оборони України. На воєнний час при армійських тилових запасних військових частинах можуть бути створені гарнізонні ВЛК. На них покладається огляд військовослужбовців, а також огляд поповнення, яке поступає у ці військові частини, і контроль за організацією огляду військовослужбовців у військових частинах і батальйонах (командах) осіб, які одужують (підп.2.7.2 п.2.7 глави 2 розділу І Положення №402).

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК (підп.2.7.3 п.2.7 глави 2 розділу І Положення №402).

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК (підп.2.7.4 п.2.7 глави 2 розділу І Положення №402).

Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Згідно п.1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п.20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «придатний; б) «непридатний», зокрема: до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).

Згідно з п.22.5 глави 22 розділу ІІ Положення №402, свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.

Так, статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Крім того, як уже зазначалось вище, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на час розгляду справи.

Спірними у цій справі є постанови госпітальної (гарнізонної) військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 , оформлені Довідками від 06.07.2023 року №2038 та від 16.10.2023 року №1125, в яких вказано, що на підставі ст.ст.83б, 746, 23г, 30 графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку військово-лікарської комісії, позивач вказав, що при складанні оскаржуваних постанов відповідачем не було враховано стану його здоров`я та наявних у нього захворювань, зокрема: «синдром Марфана ІІ ст. (порушення сполучних тканин», «пролапс митрального клапану СН І ст.» та «функціональна неспроможність суглобів». Вважає, що встановлений у цій частині діагноз військово-лікарської комісії не відповідає медичній документації, клінічно встановленим діагнозам, підтвердженим клінічними дослідженнями.

Надаючи правову оцінку таким доводам, суд відзначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів військово-лікарської комісії при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку захворювання, оскільки це потребує спеціальних знань медицини.

Питання визначення причинного зв`язку захворювання за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

У ході розгляду справи позивач не надав доказів порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваної постанови військово-лікарської комісії про визнання його обмежено придатним до військової служби, а суд не встановив порушення відповідачем процедури медичного огляду позивача та/або оформлення його результатів.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.02.2021 року у справі №820/5570/16, згідно з яким «…Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права».

До всього, суд враховує, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії щодо визнання позивача обмежено придатним до військової служби, останній мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку, яка відповідно до абз.15 підп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу I Положення №402 вправі розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Втім, позивач таким правом не скористався.

Щодо доданих до матеріалів справи копій медичних документів, то суд не приймає до уваги такі, адже медичний огляд позивача був проведений 06.07.2023 року та 16.10.2023 року, а надані позивачем медичні документи датовані пізніше 16.11.2023 року та 20.11.2023 року.

Суд не враховує твердження відповідача про те, що акти позаштатної військово-лікарської комісії не підлягають судовому оскарженню, оскільки можливість оскарження постанови позаштатної військово-лікарської комісії до штатної військово-лікарської комісії чи до Центральної військово-лікарської комісії не позбавляє позивача права звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у позовній заяві та відзиві на неї не зазначено та з матеріалів справи не встановлено.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд не встановив допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувалися процедури проведення медичного огляду позивача на предмет його придатності до військової служби за станом здоров`я під час дії правового режиму воєнного стану та оформлення його результатів, суд дійшов висновку, що спірні постанови, оформлені Довідками від 06.07.2023 року №2038 та від 16.10.2023 року №1125, а також дії відповідача в межах предмета спору, є правомірними.

Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача переглянути оскаржувані рішення щодо позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків по даній справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (місто Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення буде складено до 03.04.2024 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 03.04.2024 року.