Справа № 560/16804/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16804/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

04 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені Р.А.Руденка; періоду проходження строкової військової служби та період строку роботи адвокатом з 21.02.1991 року по 18.07.1993 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені ОСОБА_2 з 01.08.1981 року по 30.06.1985 року, період проходження строкової військової служби з 20.10.1978 року по 20.10.1980 року та період роботи адвокатом в юридичній консультації м. Хмельницького з 21.02.1991 року по 18.07.1993 року згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12 липня 2018 року 2509-VIII;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 28.04.2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (з урахуванням раніше виплачених сум).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року позов задоволено:

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені Р.А.Руденка з 01.08.1981 року по 30.06.1985 року, період проходження строкової військової служби з 20.10.1978 року по 20.10.1980 року та період роботи адвокатом в юридичній консультації м. Хмельницького з 21.02.1991 року по 18.07.1993 року;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені ОСОБА_2 з 01.08.1981 року по 30.06.1985 року, період проходження строкової військової служби з 20.10.1978 року по 20.10.1980 року та період роботи адвокатом в юридичній консультації м. Хмельницького з 21.02.1991 року по 18.07.1993 року;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 28.04.2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (з урахуванням раніше виплачених сум).

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 27 квітня 2023 року №431/0/15-23 позивача звільнено з посади судді Хмельницького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Хмельницького апеляційного суду від 27.04.2023 №06/05-03 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя стаж роботи позивача на посаді судді станом на дату ухвалення відповідного рішення становить - 32 роки 4 місяці 29 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницький області від 04.07.2023 позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 74% від суддівської винагороди (50% за 20 років +24% за 12 років).

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_1 16.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому довічного грошового утримання судді у відставці з 28.04.2023 року у розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на від повідній посаді (з урахуванням раніше виплачених сум). Свою позицію обґрунтував тим, що відповідачем не зараховано до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання:

-період проходження строкової військової служби з 20 жовтня 1978 року до 20 жовтня 1980 року - 2 роки;

-половину строку навчання з 1 серпня 1981 року по 29 червня 1985 року на денній формі в Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені Р.А.Руденка - 1 рік 11 місяців 14 днів;

-стаж роботи адвокатом в юридичній консультації м. Хмельницького з 21.02.1991 року по 18.07.1993 року - 2 роки 4 місяці 28 днів.

Листом від 30.08.2023 №11485-11009/Б-03/8-2200/23 відповідач повідомив про відсутність підстав для збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за інші періоди роботи (навчання, військова служба, професійна діяльність), крім за період роботи безпосередньо на посаді судді.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Статтею 137 Закону України № 1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 580/492/21.

На час призначення позивача на посаду судді спірні правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Частиною 1 статті 43 Закону № 2862-ХІІ унормовано, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95 (чинного на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Разом з тим, відповідно до статті 137 Закону № 1402-VIII (в редакції, чинній з 05.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

З цього питання також висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі № 11-1481заі18).

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді додатково двох років роботи в галузі права .

Аналогічний висновок зазначено у спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05.11.2018 голови Вищої ради правосуддя І. Бенедисюка, в. о. голови Верховного Суду Б. Львова, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України С. Козьякова, в. о. голови Ради суддів України А. Жука, голови Державної судової адміністрації України З. Холоднюка, ректора Національної школи суддів України М. Оніщука, адресованого апеляційним та місцевим судам.

Наведена правова позиція підтримана в рішенні Верховного Суду по справі № 9901/140/19 від 03.07.2019 року та постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 9901/537/19 від 08 жовтня 2020 року.

У частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII закріплено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що що суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, період проходження строкової військової служби.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Враховуючи наведені норми законодавства, а також той факт, що достовірність поданих позивачем документів для перерахунку пенсії відповідачем не заперечується, колегія суддів вважає вірною позицією суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо невключення до відповідного стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Свердловському ордена Трудового червоного прапора юридичному інституті імені Р.А. Руденка з 01.08.1981 року по 30.06.1985 року, період проходження строкової військової служби з 20.10.1978 року по 20.10.1980 року та період роботи адвокатом в юридичній консультації м. Хмельницького з 21.02.1991 року по 18.07.1993.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 419/356/17, від 14 травня 2021 року у справі № 592/3354/17, від 23 червня 2022 року у справі № 420/1987/21, від 08 вересня 2022 року у справі № 380/10696/21.

Згідно з положенням частини третьої статті 142 Закону 1402-VIII та обрахованого згідно вимог законодавства стажу (більше 38 років), щомісячне довічне грошове утримання повинно розраховуватися, виходячи з 86% суддівської винагороди, а саме: 86% = 50% (за 20 років роботи на посаді судді) +36% (за кожний повний рік роботи па посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тобто 18x2).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити з 28 квітня 2023 року перерахунок та виплату позивачу довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням раніше виплачених сум), із розрахунку 86% суддівської винагороди судді.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.