Справа № 400/1289/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 р. № 400/1289/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання неправомірними та скасування рішень від 26.12.2023 № 14/1, 22.01.2024 № 15; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив: 1)визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.01.2024 №15 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 26.12.2023 №14/1 у зарахуванні періоду роботи з 24.11.1986 по 31.12.1991 до страхового стажу по Списку №2 та відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.01.1992 по 28.02.1995 до пільгового стажу; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області призначити з 17.01.2014 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 24.11.1986 по 28.02.1995 у Миколаївському дослідному заводі Кристал 9ВАТ "Завод "Кристал", та період роботи з 24.11.1986 по 28.02.1995 до страхового стажу у подвійному розмірі.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що у нього виникло право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, однак відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж із шкідливими та важкими умовами праці, не підтверджено період роботи у шкідливих та важких умовах праці. При цьому, відповідач зарахував період роботи з 24.11.1986 по 31.12.1991 до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2, а не Списком №1.

Відповідач: Головне управління ПФУ у Миколаївській області, позов не визнав, надав відзив, в якому обгрунтував свою позицію тим, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до пільгового стажу по Списку №1 період роботи з 01.01.1992 по 28.02.1995 у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день та результати атестації робочих місць. Страховий стаж становить 16 років 05 місяців 14 днів, пільговий - 05 років 01 місяць, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач - Головне управління ПФУ в м. Києві, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав на правомірність відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії з підстав відсутності необхідного стажу роботи .

Суд розглянув справу 03.04.2024, відповідно до вимог ст. 263 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2024 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 26.12.2023 №14/1, зараховано ОСОБА_1 період роботи з 24.11.1986 по 31.12.1991 до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ". В зарахуванні до страхового стажу із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці періоду роботи з 01.01.1992 по 28.02.1995 відмовлено у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтвержували пільговий характер роботи повний робочий день та результатів атестації робочих місць за умовами праці.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №15 від 22.01.2024 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. У рішенні зазначено, що страховий стаж складає 16 років 5 місяців 14 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 5 років 1 місяців 8 днів. До пільгового стажу не враховано період роботи з 01.01.1992 по 28.02.1995 в зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день та результатів атестації робочих місць за умовами праці.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з цим позовом, оскільки, на його переконання, йому протиправно не включено період роботи з 01.01.1992 по 28.02.1995 до пільгового стажу за Списком №1, а також протиправно зараховано період роботи з 24.11.1986 по 31.12.1991 до Списку № 2 замість Списку №1.

Стаття 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач з 24.11.1986 року по 29.05.1987 року працював на посаді обрубувача 3 розряду цеху №4 Миколаївського дослідного заводу "Кристал" (запис №6), з 01.04.1991 переведений обрубувачем 3 розряду цеху №1 (запис №8), з 01.10.1993 переведений обрубувачем 4 розряду цеху №1 (запис № 9), з 28.02.1995 звільнений за власним бажанням (запис №10).

Відповідно до наданої позивачем довідки №63 к від 01.12.1999 ВАТ Завод "Кристал", ОСОБА_1 з 24.11.1986 по 28.02.1995 працював обрубувачем, кий відноситься до посад за Списком №1 згідно розділу ХІ підрозділу І-а п. 1110100а-15379.

Архівною довідкою від 16.11.2023 №А-905/24.03-01 також підтверджується період роботи позивача з 24.11.1986 по 28.02.1995 у Миколаївському дослідному заводі "Кристал" обрубувачем 3 та 4 розряду.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року № 162 (застосовуються до 16.01.2003 року) до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, віднесені обрубувачі, зайняті на обробленні литва наждаком і вручну (позиція 1110100а-15379), розділу XI «Металообробка).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 року № 36 (застосовуються до 24.06.2016 року) до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 віднесені обрубувачі, зайняті обробленням лиття наждаком та вручну (позиція 11.1а розділу XI «Оброблення металу»).

Таким чином, посади, на яких працював позивач в період з 24.11.1986 року по 28.02.1995 року відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

За таких обставин, зарахування періоду роботи позивача з 24.11.1986 по 31.12.1991 до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 є протиправним, оскільки, з урахуванням наведеного цей період зараховується до пільгового стажу за Списком №1, що також підтверджується довідкою №63 к від 01.12.1999.

Відповідачами не було зараховано період робити позивача з 01.01.1992 по 28.02.1995 до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день та результатів атестації робочих місць.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Верховним Судом у постановах від 31.07.2018 по адміністративній №415/760/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75631775), 31.07.2018 по адміністративній справі № 486/1080/16-а (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75631557), від 31.07.2018 по адміністративній справі № 235/1112/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75631571) висловлена правова позиція, про достатність підтвердження страхового стажу на посадах за Списком №1, 2 саме записами у трудовій книжці.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо надання документів про проведення атестації робочих місць, то суд виходить з наступного.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Тому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Отже, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а.

Також, суд враховує відсутність вини позивача та неможливість надати повний об`єм необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Отже, позивач надав відповідачу трудову книжку, яка містить записи про роботу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, що свідчить про те, що періоди роботи позивача з 24.11.1986 по 28.02.1995 належить зарахувати до стажу роботи позивача на роботах із важкими та шкідливими умовами праці за Списком № 1.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо призначення пенсії, то суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Верховний Суд у рішенні від 21.04.21 у зразковій справі №360/3611/20 дійшов висновку, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Також у вказаному рішенні колегія суддів дійшла висновку, що пункт 2 частини другої статті 114, абзаци 2, 3 пункту 2 розділу XV Закону № 1058-IV за змістом і правовою природою є такими, що не відповідають Конституції України, тому Суд вирішує справу без застосування цих норм, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії з урахуванням юридичної позиції, викладеної в Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

За приписами ч. 3 ст. 291 КАС України, суд, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З аналізу наведених норм випливає, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 необхідно: 1) досягнення пенсійного віку 45 років - у жінок та 50- у чоловіків; 2) наявність стажу роботу, що дає право на пільгову пенсію за Списком 1 не менше 7 років 6 місяців у жінок та 10 років у чоловіків; 3) наявність загального страхового стажу 15 років у жінок та 10 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивачу виповнилось 58 років, пільговий стаж за Списком №1, урахуванням висновків суду становить 8 років 3 місяці 8 днів, тобто більше половини необхідного стажу. Відтак, за умови наявності у позивача необхідного страхового стажу, у нього є право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Разом з цим, з урахуванням наведених вище висновків суду, неможливо точно встановити страховий стаж позивача, оскільки страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тому, в даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2024, з урахуванням висновків наведених у цьому рішенні.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1000 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,048) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення засідання Комісії з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 14/1 від 26.12.2023 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №15 від 22.01.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1 період роботи з 24.11.1986 по 28.02.1995 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 17.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків, наведених у цьому рішенні.

6. В задоволенні позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 17.01.2024 року, та в частині щодо зарахування періоду роботи з 24.11.1986 по 28.02.1995 у подвійному розмірі, відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,048) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

8. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 500 (п`ятсот ) гривень.

9. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 03.04.2024