Справа № 382/1609/23
Суддя: Лялик Р. М.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 382/1609/23
№ провадження 2-а/356/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.24 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 03.10.2023 року на 118-му км. автодороги Н-22 в с. Дерно Ківерського району Волинської області постановою Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ЕАТ/7862555 в справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70). Згідно з цією нормою інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Оскаржувана постанова не містить інформацію стосовно доказу розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70». Адже лише за наявності цього знаку можливе розміщення автоматичної фототехніки та відеотехніки щодо фіксації порушення правил дорожнього руху, в тому числі й швидкісного режиму.

Окрім того, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Водночас законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів «TruCam» працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Прилад «TruCam» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Відтак, позивач просить суд скасувати постанову ЕАТ/7862555 про адміністративне правопорушення, винесену інспектором УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не направив свого представника, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 03.10.2023 року на 118-му км. автодороги Н-22 в с. Дерно Ківерського району Волинської області постановою Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ЕАТ/7862555 в справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год (п.12.4 ПДР).

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.122 КУпАП)

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» контроль швидкості повинен відбуватися в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70).

Судом встановлено, що перед населеним пунктом с. Дерно на км. 117+800 праворуч км. 121+500 ліворуч автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», зокрема, на якій чітко вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця с. Дерно обладнана знаками з обох сторін «5.76» (автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху), а також з обох сторін даної дороги наявні знаки «5.49» (початок населеного пункту), «5.50» (кінець населеного пункту).

Отже, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Дерно, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів.

Сам по собі факт візуального несприйняття дороднього знаку ОСОБА_1 у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи, так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Посилання позивача на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації «TruCam», який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить ст.19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", спростовуються також листом Департаменту патрульної поліції від 04.10.18 № 11299/41/2/02-2018 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до яких лазерний вимірювач «ТruCam» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач «ТruCam» також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Покликання позивача на обов`язковість встановлення триноги чи іншого стаціонарного застосування даного приладу, законодавством не обумовлено.

Суд вважає, що різниця між зафіксованою швидкістю 73 км/год. і допустимою швидкістю руху в населеному пункті перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою «ТruCam», а тому суд не приймає до уваги з цих підстав, посилання позивача про недостовірність визначення швидкості визначної даним пристроєм.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Таким чином докази, які б спростовували факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, судом не встановлено, а тому вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 268-272, 286, 293-295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245 КУпАП,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасувння постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р.М. Лялик