Справа № 160/30536/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000,00 грн Мельнику за вересень 2022 року;
- зобов`язати військову частина НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 раніше перерахованих сум додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн за вересень 2022 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він перебував на військовій службі та має право на отримання додаткової винагороди за вересень 2022, передбаченої постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає, що йому протиправно ненараховано та не виплачено додаткову винагороду у спірний періоди, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.01.2024 року представником Військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, яким заперечу проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2022 року № 263, позивач 24.09.2022 року самовільно залишив місце розташування підрозділу.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .
06.10.2023 року представник відповідача звернувся до відповідача із запитом про надання інформації
Представник позивача 26.05.2023 р. звернувся до відповідача із запитом про надання інформації про причини не нарахування та невиплати додаткової винагороди передбаченої постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Листом від 24.10.2023 року № 7721/ФЕС відповідач повідомив позивача про те, що всі належні виплати ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 були нараховані та зараховані на його картковий рахунок повному обсязі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно зіст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виплата спірної додаткової винагороди військовослужбовцям передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 р. № 168 (далі Постанова № 168) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
У період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року діяла така редакція Постанови № 168:
Тобто, чинною на час виникнення спірних правовідносин Постановою № 168 передбачено, що всі без винятку військовослужбовці отримують щомісячно додаткову винагороду.
Жодних виключень, винятків, обмежень щодо виплати військовослужбовцям додаткової винагороди положення Постанови № 168 не містять.
Як встановлено судом, позивач за вересень 2022 року додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 не отримував, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.
В той же час, суд звертає увагу на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2022 року № 263 старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 24.09.2022 року самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Виключено з грошового та речого забезпечення військової частини з 24.09.2022 року.
Доказів того, що наказ від 03.10.2022 р. № 263 оскаржувався та скасований матеріали справи не містять.
Відповідно до п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
З огляду на наведені обставини відповідачем правомірно не було виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в період починаючи з 24.09.2022 р.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 раніше перерахованих сум додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2022 року по 23.09.2022 року включно.
З огляду на наведені обставини, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 17, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану Мельнику за період з 01.09.2022 року по 23.09.2022 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 раніше перерахованих сум додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2022 року по 23.09.2022 року включно.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко