Справа № 240/17543/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Житомир справа № 240/17543/23

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправним відмову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області від 19 травня 2023 року в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, а саме 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року.

В обґрунтування позову вказано, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності з посиланням на те, що причина втрата працездатності не відповідає вимогам пункту 5 ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України.

Справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування відзиву вказано, що згідно Довідки №103-в, яка видана лікарсько-експертною комісією ГУ ДСНС України у Житомирській області від 05.12.2022 № 18/240 та Довідки Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії від 03.05.2023 Серії 12ААА № 069026 зазначено «Захворювання, так, пов`язані з проходженням служби», а не під час виконання службових обов`язків, як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 118 КЦЗ, що свідчить про відсутність законних підстави для задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами письмові докази суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 проходила службу в підрозділах ГУ ДСНС України у Київській області.

Відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Київській області №54о/с від 21.02.2023 ОСОБА_1 з 21.02.2023 було звільнено зі служби цивільного захисту відповідно до п. «з» (за станом здоров`я) пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою КМУ № 593 від 11.07.2013.

Рішенням Лікарсько-експертної комісії Головного управління Державної служби України у Житомирській області від 05.12.2022 ОСОБА_1 визнана обмежено придатною до військової служби у зв`язку з наявністю захворювань, які пов`язані з проходженням нею служби.

Відповідно до довідки Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії Серії 12ААА №069026 від 03.05.2023 ОСОБА_1 встановлено 25% втрати працездатності через захворювання, пов`язане з проходженням служби.

08.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги.

Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області №5601-4153/563 від 19.05.2023 представника ОСОБА_1 адвоката Кашубу М.О. повідомлено, що повертає подані ОСОБА_1 документи без реалізації, оскільки згідно довідки Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії від 03.05.2023 Серії 12ААА № 069026 причиною втрати працездатності зазначено «Захворювання, так, пов`язані з проходженням служби», водночас відповідно до п.5 ст.118 КЦЗ передбачено призначення та виплату одноразової грошової допомоги виключно у разі втрати працездатності під час виконання службових обов`язків.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо призначення їй одноразової грошової допомоги позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій, незалежно від форми власності.

Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Відповідно до статті 115 КЦЗ України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів та підрозділів цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 118 Кодексу цивільного захисту України одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Кодексом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі:

1) загибелі особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання нею службових обов`язків або смерті внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, отриманих під час виконання нею службових обов`язків;

2) смерті особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, що настала в період проходження нею служби;

3) встановлення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого нею під час виконання службових обов`язків або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням нею службових обов`язків, або встановлення особі протягом шести місяців після звільнення її із служби інвалідності з причин, зазначених у цьому пункті;

4) встановлення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, пов`язаних з проходженням нею служби, або встановлення особі протягом шести місяців після звільнення її із служби інвалідності з причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання нею службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення їй інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

Аналіз наведеної норми свідчить, що нею передбачено загальні підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, однак безпосередньо умови та алгоритм дій уповноважених органів визначено виключно Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

На виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України Кабінет Міністрів України постановою від 11 липня 2007 року №908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок №908).

Однак в подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2023 року №350 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2013 р. №618 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності 22 квітня 2023 року, постанова Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 визнана такою, що втратила чинність.

Отже, з 22 квітня 2023 року підзаконний нормативно-правовий акт, у відповідності до якого позивач просить нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, втратив чинність.

Лише 16.08.2023 Наказом МВС України № 681 було затверджено новий Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Разом з тим, зазначений порядок набув чинності 15.11.2023

Наведені обставини свідчить, що у період з 22.04.2023 до 15.11.2023 був відсутній Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги 08.05.2023, тобто у період коли не діяв жоден із Порядків та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту .

З огляду на те, що на час звернення позивача не діяв жоден із порядків у відповідача були відсутні правові підстави для повернення документів без реалізації оскільки згідно довідки Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії від 03.05.2023 Серії 12ААА № 069026 причиною втрати працездатності зазначено «Захворювання, так, пов`язані з проходженням служби», водночас відповідно до п.5 ст.118 КЦЗ передбачено призначення та виплату одноразової грошової допомоги виключно у разі втрати працездатності під час виконання службових обов`язків, оскільки чіткий алгоритм дій уповноважених органів щодо порядку розгляду заяви визначено виключно у порядку.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо повернення без реалізації заяви ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги не відповідають частині другій статті 19 Конституції України та вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, а саме 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, то суд зазначає наступне.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.

Зважаючи, що заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги фактично не була розглянута, оскільки повернута відповідачем без реалізації, то вимога про зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу є передчасною.

Визначаючись зі способом захисту порушеного права суд враховує, що фактично заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги фактично не була розглянута, а тому належним способом захисту у даному випадку є зобов`язання відповідача розглянути заяву у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту Наказом МВС України № 681 з прийняттям відповідного рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачами на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів не доведено, а позивачем спростовано правомірність дій Житомирського ОВК та Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, згідност.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (вул. Межигірська, 8, м.Київ, 04071 ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області розглянути заяву у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту Наказом МВС України № 681 з прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073 грн.60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева