Справа № 120/13106/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 квітня 2024 р. Справа № 120/13106/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за весь час перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 22.07.2022 по 09.12.2022.

Ухвалою від 04.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

30.10.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що позивачу була нарахована та виплачена у серпні 2022 року додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн. за липень 2022 року, в тому числі і за дні перебування на лікуванні (з 22.07.2022 по 31.07.2022), що підтверджується витягами з наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №396-ОС та №413-ОС. Також вказав, що враховуючи, що представником позивача до матеріалів позовної заяви долучено виписні епікризи, що підтверджують періоди перебування на лікуванні, в тому числі раніше відсутню виписку з медичної картки стаціонарного хворого №8421 КНП «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, з метою проведення нарахування та виплати недоплаченої частини додаткової винагороди за період лікування з 01.08.2022 по 03.09.2022, з урахування частково виплаченої раніше згідно п. 3 наказу №596-ос від 07.11.2022, Військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ №648-ос від 12.10.2023 на підставі якого здійснено нарахування та 26.10.2023 виплачено позивачу додаткову винагороду за період перебування на лікуванні в сумі 105395,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3870 від 25.10.2023 та Витягом з відомості №644.

В той же час, представник відповідача заперечив факт перебування позивача на лікуванні в період з 04.09.2022 по 09.12.2022. Вказав, що позивач 03.09.2022 завершив лікування, що підтверджується витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № НОМЕР_3 та продовжив виконання службових обов`язків за місцем відрядження у НОМЕР_4 прикордонному загоні, куди був відряджений згідно наказу №37-вв з 27.06.2022. Також зазначив, що позивачем не долучено жодних документів, які б підтверджували перебування позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 04.09.2022 по 09.12.2022.

Ухвалою від 18.03.2024 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) документально підтверджену інформацію щодо перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на стаціонарному лікуванні в госпіталі в період з 04.09.2022 по 09.12.2022.

03.04.2024 на адресу суду надійшли витребувані матеріали.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

22.07.2022 під час виконання обов`язків військової служби позивач отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку із стійким цефалгічним синдромом, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку №252-22 від 08.11.2022.

У зв`язку з вищевказаною травмою, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах з 22.07.2022 по 03.09.2022, що підтверджується виписним епікризом №1256, випискою з медичної карти та випискою з медичної карти стаціонарного хворого №8421.

Як зазначає представник позивача, позивач в подальшому лікувався в госпіталі Одеського ВМКЦ ДПСУ.

Разом із тим, представник позивача зазначив, що позивачу не виплачено у належному розмірі додаткову винагороду у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, отриманої при захисті Батьківщини за період з 22.07.2022 по 09.12.2022.

Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

В даному ж випадку, матеріалами справи підтверджено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 22.07.2022 по 03.09.2022.

При цьому, як видно із матеріалів справи, позивачу було здійснено виплату додаткової винагороди за період перебування його на стаціонарному лікуванні з 22.07.2022 по 31.07.2022.

Крім того, із долучених до відзиву матеріалів слідує, що після відкриття провадження у даній справі позивачу також було виплачено додаткову винагороду за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 01.08.2022 по 03.09.2022. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що така виплата зумовлена тим, що представником позивача до матеріалів позовної заяви долучено виписні епікризи, що підтверджують періоди перебування на лікуванні, в тому числі раніше відсутню виписку з медичної картки стаціонарного хворого №8421 КНП «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради.

Таким чином, додаткова винагорода за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 22.07.2022 по 03.09.2022 виплачена йому в повному обсязі.

Поряд із цим, у позовній заяві представник позивача зазначив, що після 03.09.2022 позивач лікувався в госпіталі Одеського ВМКЦ ДПС України.

З огляду на це, представник позивача наполягає на тому, що додаткова винагорода має бути виплачена позивачу за період з 22.07.2022 по 09.12.2022.

Ухвалою від 18.03.2024 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) документально підтверджену інформацію щодо перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на стаціонарному лікуванні в госпіталі в період з 04.09.2022 по 09.12.2022.

03.04.2024 на адресу суду надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_5 ) №10/703-24-Вих від 27.03.2024, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в період з 04.09.2022 по 09.12.2022 в госпіталі не перебував.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що в ході судового розгляду даної справи не підтверджено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 04.09.2022 по 09.12.2022, а за період з 22.07.2022 по 03.09.2022 спірна винагорода йому уже виплачена, підстави для задоволення даного позову, на переконання суду, відсутні.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 )

Повний текст рішення складено 04.04.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна