Справа № 357/1327/24
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1327/24
Провадження № 2-а/357/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У січні 2024 року Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

28.12.2023 року інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Савін В.Д. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1174533, згідно з якою Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

В указаній постанові зазначено, що Позивач як водій транспортного засобу, керуючи автомобілем MERCEDES-BENS VETO, AI7763ЕА, рухалася смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушила пункт 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), яким рух по таких смугах заборонено.

Указану постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що вона не порушувала Правила дорожнього руху України.

Пояснила, що дійсно 28.12.2023 року Позивач рухалася по місту Київ (в сторону центра) дорогою, яка є паралельною Голосіївському проспекту та повернула ліворуч на вулицю Маричанська. Доїхавши до перехрестя вулиці Маричанська в вулиці Васильківська вона повернула праворуч, перетнула смугу для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, і перестроїлася в середню смугу руху, розташовану ліворуч від смуги для маршрутних транспортних засобів. Проїхавши певний шлях у середній смузі, враховуючи необхідність повороту праворуч, Позивач, включивши правий покажчик повороту, наближаючись до необхідного їй повороту праворуч, враховуючи надане водію пунктом 17.2, розділами 33, 34 Правил право виконувати поворот праворуч зі смуги для маршрутних транспортних засобів, переконавшись, що згадана смуга відокремлена саме переривчастою лінією дорожньої розмітки, виїхала на неї задля здійснення маневру. У цей час позаду автомобіля вона побачила авто патрульної поліції, яке так само виїхало з середньої смуги на смугу для маршрутних транспортних засобів, ввімкнуло проблискові маячки та з якого щось нерозбірливо лунало в гучномовець, що в підсумку обумовило необхідність зупинки нею свого транспортного засобу в районі будинку 7/7 по вулиці Васильківська (в пунктах 2, 5 Постанови вказано як місце скоєння правопорушення та розгляду справи).

Тобто Позивач заїхала на смугу для маршрутних транспортних засобів з конкретною метою - саме для здійснення повороту праворуч, звертала увагу на те, що згадана смуга, зокрема в місці заїзду (та й в цілому її перебування на ній), відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки.

На підтвердження указаних обставин Позивачем до матеріалів позовної заяви додано роздруківку з Карти Google частини Голосіївського р-ну м. Києва, по якому вона рухалася 28.12.2023 року, а також фотографії вулиці Васильківська від перехрестя з вулиці Маричанська до Задорожнього провулку, зроблені 29.12.2023 року.

З огляду на викладене, Позивач просить суд указану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, стягнути із Відповідача судові витрати по справі.

25.01.2024 року ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (а.с. 32).

16.02.2024 року до канцелярії суду представником Відповідача Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, у якому остання просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначила, що відповідно до п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Не зважаючи на це Позивач здійснювала рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів по вулиці Васильківській в місті Києві. Відтак, на її думку, оскаржувану постанову винесену у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с. 35-38).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Як убачається з наданої суду Позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1174533, 28.12.2023 року відносно Позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, за яке встановлено відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення п.17.1 ПДР України. До Позивача застосовано штраф у сумі 680,00 гривень (а.с. 13).

Утім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суді у порядку, визначеному КУпАП.

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Системний аналіз приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, дозволяє зробити висновок про те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст.ст.72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Згідно з ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 17.2. ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Висновки суду.

Відповідно до пункту 17.1. ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Утім ПДР передбачено виключення із указаного імперативного принципу.

Так, пункт 17.2 ПДР установлює випадки, коли дозволено заїзд транспортних засобів на смугу для маршрутних транспортних засобів, а саме - водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Тобто за умови здійснення вимушеної зупинки, водій може здійснити рух та зупинення на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

Як встановлено судом, Позивачем заперечується факт скоєння нею адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Проте, Відповідач не надав суду доказів того, що рух транспортного засобу під керуванням Позивача на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки було здійснено не з метою здійснення повороту праворуч. Із відеозапису події, який додано до відзиву на позовну заяву, також не вбачається за можливе встановити наявність події правопорушення.

Натомість надані Позивачем пояснення у сукупності із іншими доказами, а саме роздруківка з Карти Google частини Голосіївського р-ну м. Києва, по якому вона рухалася 28.12.2023 року, а також фотографії вулиці Васильківська від перехрестя з вулиці Маричанська до Задорожнього провулку, зроблені 29.12.2023 року, спростовують обставини, викладені в оскаржувані постанові.

В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Суд звертає увагу, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №2а-8336/10/1370.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення.

Відтак, Відповідач, під час винесення оскаржуваної постанови, в порушення вимог статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи прийняв постанову, яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 605,60 гривень також підлягає стягненню з Відповідача Департаменту патрульної поліції на користь Позивача (а.с. 26).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1174533 від 28.12.2023 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місце знаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Святослава Хороброго, буд. 9, м. Київ, 03048.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, .

СуддяБ. І. Кошель