Справа № 200/759/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року справа №200/759/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання - Никифорова І.М., за участю представника відповідача Моткової Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (головуючий І інстанції Мозговая Н.А.), складене у повному обсязі 23 травня 2023 року, у справі № 200/759/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 27.04.2021 № 0-0525 щодо нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2020 рік в розмірі 85467,88 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми «Ф» від 27.04.2021 № 0-0525 щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачена фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 85467,88 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що згідно інформаційних баз ДПС України у власності ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно (нежитлова нерухомість) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1645,1 кв.м. Тип об`єкта нерухомого майна комплекс. Податковим органом проведено розрахунок податку на нерухоме майно та сформовано податкове повідомлення-рішення, яке вважає правомірним.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

25 березня 2024 року від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи вже відкладався 3 рази за клопотанням позивача, а в матеріалах вправи наявні всі необхідні документи для її розгляду.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебуває комплекс будівель, нежитлової нерухомості загальною площею 1645,1 кв.м., що складається з: операторської ПММ,1 В загальною площею 45 кв.м.; склад, 1, З загальною площею 1590,3 кв.м., з-1 (тамбур), будівлі охорони, 2, И загальною площею 9,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Микільською міською радою Волноваського району Донецької області 22.11.2017 прийнято рішення № VІ/57-497 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік».

27.04.2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення № 0-0525, яким визначено податкове зобов`язання за 2020 податковий період за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачена фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 85467,88 грн.

28.07.2021 року ОСОБА_1 , не погодившись із вказаним податковим повідомленням рішенням звернулась із скаргою до ДПС України (направлено 31.07.2021 року), відповідь на яку не отримала.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з чим суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

За визначенням підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Облік платників податків і зборів (обов`язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства.

Нормою пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України).

У підпункті 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування зазначений об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Приписами пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу визначено, що органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України

За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).

За правилами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Вказано у підпункті 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нежитлового приміщення - комплекс будівель загальною площею 1645,1 кв.м., що складається з: операторської ПММ,1 В загальною площею 45 кв.м.; склад, 1, З загальною площею 1590,3 кв.м., з-1 (тамбур), будівлі охорони, 2, И загальною площею 9,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.25 ПК України ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування.

Базовою (основною) ставкою податку визначається ставка, що визначена такою для окремого податку відповідним розділом цього Кодексу (п.п.26.1 ст.26 ПК України).

Згідно з ст. 28 ПК України абсолютною (специфічною) є ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється як фіксована величина стосовно кожної одиниці виміру бази оподаткування.

Відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування.

Під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи, як ставка податку (п.п.7.1.4 п.7.1 ст.7 ПК України).

Тобто, базова (основна) ставка є в структурі кожного податку (збору).

Відповідно до п.10.3 ст.10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.12.3 ст.12 ПУ України (в редакції, чинній на дату прийняття рішення про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Микільською міською радою Волноваського району, Донецької області 22.11.2017 прийнято рішення № VІ/57-497 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік». Вказане рішення набуло чинності з 01.01.2018.

Додатком 1 до рішенням Микільської міської ради Волноваського району, Донецької області від 22.11.2017 № VІ/57-497 визначено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, на будівлі промислові та склади, будівлі інші, не класифіковані раніше, встановлена нульова ставка податку на нерухоме майно.

Щодо відсутності розрахунку податку у податковому повідомленні рішенні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 розділу II «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до п. 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року за № 1204, контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення за такими формами у випадках, якщо: податкове повідомлення - рішення «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1);

Відповідно до додатку № 1 до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, яким затверджено форму «Ф» податкового повідомлення-рішення, передбачено, що розрахунок податкового зобов`язання додається.

Судами встановлено, що такий розрахунок позивачу не направлявся.

Разом з цим, судом першої інстанції було витребувано у відповідача розрахунок податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 27.04.2021 р. № 0-0525 щодо ОСОБА_1 ; письмові пояснення щодо підстав застосування ставки 1.2 % для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у Донецькій області були надані письмові пояснення, в яких зазначено, що Наказом ДПС України №490 від 28.07.2022 виконання окремих повноважень Головного управління ДПС у Донецької області щодо самопредставництва у судах закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Згідно Наказу ДПС України «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» №173 від 28.03.2022 (із змінами), виконання повноважень за Головним управлінням ДПС у Донецькій області щодо здійснення адміністрування податків і зборів закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Уповноваженим представником Головного управління ДПС у Львівській області 13.03.2023 було подано запит до Головного управління ДПС у Вінницькій області про надання інформації, проте станом на 05.05.2023 року відповіді не було надано.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління ДПС у Львівській області, як уповноважений орган на здійснення самопредставництва у судах в інтересах Головного управління ДПС у Донецькій області, не може надати витребуваний Донецьким окружним адміністративним судом розрахунок.

Судом першої інстанції неодноразово було витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області розрахунок податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 27.04.2021 р. № 0-0525 щодо ОСОБА_1 ; письмові пояснення щодо підстав застосування ставки 1.2 % для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік ОСОБА_1 .

Вказані докази суду не надано.

Тобто, відповідач не обґрунтував та не зміг пояснити відсутність до податкового повідомлення рішенні від 27.04.2021 р. № 0-0525 відповідного розрахунку.

Аналогічно суб`єкт владних повноважень не надав такий розрахунок і до суду апеляційної інстанції.

Відтак, при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, а відтак податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 27.04.2021 № 0-0525 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі № 200/759/22 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 01 квітня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.Д.Компанієць