Справа № 191/509/24
Суддя: Костеленко Я. Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/509/24
Провадження № 2-а/191/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря - Омельченко К.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора другого взводу четвертої роти четвертого батальйону УПП в Дніпропетровській області Кушнерука Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора другого взводу четвертої роти четвертого батальйону УПП в Дніпропетровській області Кушнерука Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з постановою інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро Кушнерука Максима Миколайовича серії БАБ №723526 від 20 січня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 20 січня 2024 року об 11:22 годині в м.Дніпро Чечеловский р-н по вул.Львівська 13/1, він, керуючи транспортним засобом ВА32101 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд за межі проїзної ділянки дороги, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На місці розгляду справи він пояснив інспектору, що правил дорожнього руху не порушував. На його вимогу пред`явити службове посвідчення, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1137, інспектор відмовився, чим порушив ч.3 ст. 18 Закону України «Про патрульну поліцію». Також, під час розгляду справи він клопотав про надання можливості скористатись професійною юридичною допомогою, на що отримав відмову. Також, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення Така інформація мала зазначатись у постанові відповідно до вимог ч.3 ст.283 КУпАП. Таким чином, доказів по справі не надано. Крім того, особа, яка складала постанову - ОСОБА_3 , нагрудний жетон №0177614, на його вимогу відмовився надавати службове посвідчення; його не попередили про початок фото й відео фіксації; копія постанови неналежної якості та в постанові неможливо зрозуміти її зміст, на його прохання надати чітку постанову відмовлено, надати електрону відмовлено, обгрунтовуючи відсутністю інтернет зв`язку; патрульний відмовився забезпечити професійним захисником на місці розгляду справи; зі слів патрульного, його правопорушення полягало в тому, що він виїхав за межі проїзної частини, а в примірнику постанови неможливо визначити в чому полягає суть правопорушення; на місці зупинки інспектор не роз`яснив йому весь перелік його прав та свобод, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності; доказів по справі не мав; відбувалося упереджене ставлення персонально до нього. Просить скасувати постанову серії БАБ №723526 від 20 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на нього по справі про адміністративне правопорушення за ч.2ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на його користь судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Представник відповідача - УПП в Дніпропетровській області ДПП України Марченко А. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог ПДР України та зупинки транспортного засобу, поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відеореєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі УПП, згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео, але на відео з відеореєстратора зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення. Також, зазначають, що правова допомога, право на отримання якої гарантоване Конституцією України, не зводиться лише до особистої участі адвоката чи іншого фахівця у галузі права в розгляді певної справи, а може бути отримана особою, зокрема, й у вигляді юридичної консультації, в тому числі отриманої за допомогою засобів телефонного зв`язку. Якщо ж особа не скористалась таким своїм правом і не отримала правову допомогу під час розгляду справи на місці вчинення правопорушення, вона не втрачає такого права і в подальшому при оскарженні ухваленої поліцейським постанови. При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, і позивач не зазначає в своєму позові, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи. Також, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Отже, вважають, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача - УПП в Дніпропетровській області ДПП України Марченко А. у судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву зазначив можливість розгляду справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

З пояснень позивача та викладених ним обставин у позовній заяві вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 20.01.2024 об 11.22 год. в м.Дніпро по вул.Львівській, 13/1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд за межі проїзної ділянки дороги. У відзиві відповідачем зазначено про те, що позивач порушив п.11.2 ПДР України, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Дніпро по просп.Лесі Українки, в районі буд.77Д, при цьому, в матеріалах справи наявна надана позивачем копія постанови серії БАБ №723526, яка є неналежної якості та з якої неможливо встановити її зміст. Як пояснив позивач дану постанову він отримав поштою. Відповідачем до відзиву на позовну заяву також не долучено вищевказану постанову належної якості.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищевказаного закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Позивач отримав постанову про притягнення до адміністративної відповідності неналежної якості з якої неможливо встановити обставини адміністративного правопорушення, а також чи здійснювалась фото/відео фіксація даного правопорушення. З відзиву на позовну заяву встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 здійснювалась на нагрудну боді-камеру, однак даний відеозапис суду не надано у зв`язку з його знищенням по закінченню терміну зберігання. Посилання відповідача на те, що поліцейським особисто виявлено правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не може слугувати належним та допустимим доказом.

З наданого відповідачем відеозапису з відеореєстратора зі службового автомобіля на якому зафіксовано лише рух поліцейського автомобіля за автомобілем позивача, неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис є неповним, місце руху автомобіля не зазначено.

Щодо ненадання поліцейським ОСОБА_1 , при розгляді справи, можливості скористатися юридичною допомогою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В даному випадку позивач мав право самостійно скористатись правовою допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, участь захисника при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою та поліцейський не повинен був забезпечувати позивача безоплатним захисником при розгляді справи, а тому доводи позивача в цій частині суд вважає безпідставними.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини першою статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не було надано доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та, враховуючи, що місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №723526 від 20.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст. 72-77, 79, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії БАБ №723526 від 20 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2024 року.

Суддя Я. Ю. Костеленко