Справа № 280/2136/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 квітня 2024 року (15:30)Справа № 280/2136/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69095, м.Запоріжжя, вул.Приходська, 58, ) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі-позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач), в якій позивач просить: скасувати постанову відповідача від 29.02.2024 ВП №73112352 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі № 280/2127/23, позивача зобов`язано з 16.03.2023 перерахувати розмір, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником. Вказане рішення було виконано позивачем в рамках виконавчого провадження № 73112352. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі № 280/2127/23, позивачем 12.09.2023 проведено ОСОБА_1 перерахунок та поновлено виплату пенсії з 16.03.2023 та здійснено виплату на банківський рахунок пенсіонера. Донарахована сума пенсії за період з 16.03.2023 по 30.09.2023 в сумі 15193,46 грн., яка була перерахована ГУ ПФУ в Запорізькій області на рахунок стягувача повернута банківською установою у зв`язку з відсутністю у останнього активного пенсійного рахунку клієнта. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 21.02.2024 представником стягувача була направлена заява про виплату пенсії на зазначений у заяві рахунок. З цього приводу позивач зазначає, що судове рішення від 15.05.2023 було прийнято без урахування цих обставин тому зобов`язання про виплату пенсії ОСОБА_1 на банківський рахунок за заявою поданою представником не стосуються заяви направленої представником стягувача 21.02.2024. Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено умовою накладення штрафу - невиконання без поважних причин судового рішення. Зазначає, що з 10.12.2021 скасовано можливість звернення до органу Пенсійного фонду України через представника заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заяву про поновлення виплати пенсії з зазначенням банківського рахунку для виплати пенсії може бути подана виключно пенсіонером особисто. Таким чином, позивач повністю підтвердив виконання судового рішення у межах покладених на нього зобов`язань та з урахуванням повноважень наданих законом, у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Враховуючи викладене просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

27.03.2024 до суду від представника відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження №73112352 (вх. № 14812). Однак, відзиву на позовну заяву від представника відповідача до суду не надходило.

За приписами ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі №280/2127/23, яке набрало законної сили 02.08.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок з 16.03.2023;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 16.03.2023 перерахувати розмір, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

15.09.2023 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №280/2127/23 (а.с.55).

25.10.2023 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73112352 щодо примусового виконання виконавчого листа №280/2127/23, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 15.09.2023.

Листом від 16.11.2023 №0800-0901-6/83577, ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило відповідача, що відповідно до вимог виконавчого листа по справі №280/2127/23, виданого 15.09.2023 поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 16.03.2023. Донарахована сума пенсії за період з 16.03.2023 по 30.09.2023 в сумі 15193,46 грн., яка була перерахована Головним управління на рахунок стягувача повернута банківською установою у зв`язку з відсутністю у останнього активного пенсійною рахунку клієнта. З огляду на вищевикладене, рішення у справі №280/2127/23 виконане Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань та з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством до відкриття виконавчого провадження №73112352 (а.с.48).

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.11.2023 №0800-00-02-04-8/83511, стягувача з посиланням на приписи постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повідомлено, що заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (далі - Порядок №1596). Відповідно до пункту 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. З огляду на викладене, забезпечуючи реалізацію своїх повноважень, визначених чинним законодавством, повідомляємо про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії на банківську установу ОСОБА_1 (а.с.45 зворот - 46).

Вимогою державного виконавця від 14.12.2023 №6728-4-5-261, винесеною у межах виконавчого провадження №73112352, стягувача - ОСОБА_1 зобов`язано надати копію звернення до ГУ ПФУ в Запорізькій області від 17.10.2023 із зазначенням номеру рахунку у форматі ІВАN на який має бути нарахована пенсія (а.с.47).

25.12.2023 стягувач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про долучення до матеріалів пенсійної справи заяви про виплату пенсії через АТ «ОТПБАНК» від 15.03.2023, в якій також просив виплачувати пенсію на визначений пенсіонером рахунок, відкритий в АТ «ОТПБАНК» (а.с.35).

Вимогою державного виконавця від 02.01.2024 № 357-5-261, винесеною у межах виконавчого провадження №73112352, боржника ГУ ПФУ в Запорізькій області зобов`язано в триденний строк з моменту отримання вимоги надати державному виконавцю документальне підтвердження фактичного виконання рішення суду (а.с.33).

Листом від 17.01.2024 №0800-0901-5/4424 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило відповідача, між іншого, що в матеріалах пенсійної справи стягувача відсутні будь-які заяви його представника із зазначення інших реквізитів для виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.32 зворот).

12.02.2024 до відповідача надійшла заява стягувача, в якій останній повідомив виконавчу службу, що листом від 19.01.2024 ГУПФУ в Запорізькій області повідомило, що при опрацюванні пенсійної справи ОСОБА_1 було з`ясовано, що на момент виконання рішення суду до Головного управління не надходила заява на новий розрахунковий рахунок через AT «ОТП Банк». Оскільки, стягувач звернувся із заявою в рамках Закону України «Про звернення громадян», документи, як стягувач долучив до звернення прийняти до виконання не можливо. Також, у заяві стягувач просив вжити заходи примусового виконання рішення шляхом накладення штрафу (а.с.30).

Листом від 20.02.2024 № 14906-5-261 відповідач повідомив представника стягувача про те, що 11.02.2024 на його адресу направлена вимога державного виконавця про необхідність надання до ГУ ПФУ в Запорізькій області заяви про виплату пенсії із зазначенням актуальних банківських реквізитів (а.с.29).

21.02.2024 представником стягувача повторно була направлена заява про виплату пенсії на зазначений у заяві рахунок.

29.02.2024 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу ВП №73112352, якою за не виконання рішення суду накладено на боржника ГУ ПФУ в Запорізькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що листом від 16.11.2023 за вих. №0800-0901-5/83577 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа №280/2127/23 виданого 15.09.2023 Запорізьким окружним адміністративним судом, а саме поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 16.03.2023 року, проте нарахована пенсія не виплачена, оскільки у ОСОБА_1 відсутній активний пенсійний рахунок. В той же час, представником ОСОБА_1 було надано до Відділу копія заяви, поданої до ГУ ПФУ в Запорізькій області, про виплату пенсії па зазначений у заяві рахунок. Листом від 17.01.2024 за вих. №0800-0901-5/4424 боржник повідомив, що в матеріалах пенсійної справи стягувача відсутні будь-які заяви його представника із зазначенням банківських реквізитів для виплати пенсії ОСОБА_1 . З урахуванням зазначеного, 21.02.2024 представником стягувача повторно була направлена заява про виплату пенсії на зазначений у заяві рахунок. Проте, станом на 29.02.2024 відомостей про виконання боржником рішення суду до Відділу не надходило (а.с.27-28).

Не погодившись із постановою постанову про накладення штрафу ВП №73112352 від 29.02.2024, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першою, другою статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, спірною постановою на позивача накладено штраф за невиконання рішення суду у справі №280/2127/23.

Так, ГУ ПФУ в Запорізькій області у листах у відповідь на вимоги державного виконавця посилається на те, що нарахування пенсії ОСОБА_1 поновлено з 16.03.2023, проте нарахована пенсія не виплачена, оскільки у ОСОБА_1 відсутній активний пенсійний рахунок. В матеріалах пенсійної справи стягувача відсутні будь-які заяви його представника із зазначенням інших банківських реквізитів для виплати пенсії ОСОБА_1 .

Проте, судом встановлено, що представником стягувана двічі до ГУ ПФУ в Запорізькій області направлялась заява про виплату пенсії на зазначений у заяві рахунок.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання пенсійного органу у своєму позові на те, що з 10.12.2021 скасовано можливість звернення до органу Пенсійного фонду України через представника заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, а відтак заяву про поновлення виплати пенсії з зазначенням банківського рахунку для виплати пенсії може бути подана виключно пенсіонером особисто.

Так, суд зазначає, що рішення у справі №280/2127/23, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області з 16.03.2023 перерахувати розмір, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, винесено 12.05.2023, тобто після внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими виключено пункт 1.3, в якому зазначалось про можливість звернення до органів Пенсійного фонду представником заявника, який діє на підставі нотаріальної довіреності. Зазначене рішення набрало законної сили 02.08.2023, у відповідності до ст. 370 КАС України є обов`язковим для ГУ ПФУ в Запорізькій області та підлягає виконанню.

Жодних поважних причин, що перешкоджали боржнику виконати рішення суду ГУ ПФУ в Запорізькій області на вимогу державного виконавця вказано не було.

Отже, оскільки у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 73112352, не виконане в повному обсязі, наведені позивачем причини невиконання рішення не є поважними, суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про накладення на боржника штрафу від 29.02.2024 ВП №73112352, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 420/70/19 зазначив, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, якщо судове рішення не виконано. В той же час, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №537/3986/16-а (ЄДРСРУ № 74204195).

Таким чином, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таких доказів матеріали справи не містять та боржником не наведені.

У зв`язку з чим, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) правомірно, у відповідності до вимог Закону №1404-VІІІ винесено постанову від 29.02.2024 ВП №73112352 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100,0 грн., у зв`язку з невиконанням рішення суду у справі №280/2127/23.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69095, м.Запоріжжя, вул.Приходська, 58, ) про скасування постанови, - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.04.2024.

Суддя Ю.В. Калашник