Справа № 160/4805/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2024 рокуСправа № 160/4805/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 лютого 2022 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/2589 від 30 листопада 2023 року, з 01 лютого 2021 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/2588 від 30 листопада 2023 року, з 01 лютого 2023 року на підставі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/2587 від 30 листопада 2023 року, починаючи з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №3/2586 від 30 листопада 2023 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Позивачу надано строк на усунення недоліки позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 3633,60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

На виконання ухвали суду від 28.02.2024 року, до суду від позивача надійшло заява, в якій він зазначає,судом помилкова зазначено, що в позовній заяві наявні п`ять немайнових вимог. Зазначає, що предметом позову є перерахунок пенсії за довідками про грошове забезпечення. Різні періоди пов`язані з різними довідками та датами, станом на які їх видано, однак це не ділить їх на різні вимоги, а навпаки вказує на їх спорідненість, а отже судовий збір має бути один. Зазначає, що у випадку, якщо його вищевказане твердження, на думку суду, не відповідає дійсності зазначає, що наразі тимчасово фактично проживає на тимчасово окупованій території, а не за місцем прописки. У зв`язку зі складним матеріальним становищем позивач не має можливості сплатити судовий збір за даним адміністративним позовом, у зв`язку з чим просить суд відстрочити сплату судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» до винесення рішення у справі.

Суд, дослідивши надану позивачем заяву про усунення недоліків позовної заяви, дійшов висновку про таке.

Як вже було зазначено в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року позивачем подано до суду адміністративний позов, який містить чотири вимоги немайнового характеру за які необхідно було сплатити судовий збір у сумі (1211,20 грн. х 4) = 4844,80 грн.

До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 16.02.2024 року № 0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, тобто за одну немайнову вимогу.

Таким чином, позивачу необхідно було доплатити судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру у відповідності до Закону України «Про судовий збір» у розмірі (1211,20 х 3) = 3633,60 грн.

Однак на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 позивачем надано заяву про відстрочення сплати судового збору, доводи та обґрунтування, якої фактично зводиться до незгоди з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху

Щодо відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою статті 133 КАС, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Також відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто заявляючи клопотання про відстрочення від сплати судового збору така особа повинна надати докази на підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом, та наявності в неї підстав для відстрочення від сплати судового збору покладається виключно на таку особу.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження обставин, які унеможливлюють сплату судового збору при поданні даної позовної заяви до суду та, які можуть бути підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Разом з тим, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Суд зазначає, що станом на 29.03.2024 року вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані, клопотання про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, до суду не надано.

Суд вважає, що позивачу надано достатньо часу на усунення недоліків позовної заяви, з урахуванням можливого направлення документів засобами поштового зв`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху станом на 28.02.2024 року не виконано, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна