Справа № 500/955/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/955/24

01 квітня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання- Хоміцької С.О., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Моленя Р.Б., представника відповідача - Поважної Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Т.в.о командира вз.1 р.1 б. Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бліщука Степана Васильовича про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - Відповідач 1), Т.в.о командира вз.1 р.1 б. Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бліщука Степана Васильовича (далі - Відповідач 2) про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника, у якому просить просить суд визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №162344 від 11.02.2024 винесений відносно позивача.

Позивач із таким приписом не погоджується, вважає його протиправним і таким що винесений з порушенням встановленого порядку, оскільки оформлений не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а тому базується на припущеннях відповідача, які нічим не обґрунтовані, що в сукупності, на переконання позивача, порушує його права та підлягає скасуванню з огляду на що він звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 12.03.2024.

01.03.2024 Відповідач 2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач 1 08.03.2024 надіслав на адресу суду відзив, у якому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свою позицію тим, що терміновий заборонний припис виноситься уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України і саме на поліцейського уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України покладений обов`язок здійснити оцінку ризиків вчинення домашнього насильства шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи і на власний розсуд прийняти рішення про винесення термінового заборонного припису.

Відповідач зазначає, що закон наділяє посадову особу уповноваженого органу на власний розсуд вирішувати питання про необхідність винесення термінового заборонного припису та вказує, що згідно Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.02.2024, за результатом якої винесений оскаржуваний терміновий заборонний припис серії АА №162344, яким встановлено високий рівень небезпеки, з урахуванням відповідей постраждалої особи.

Така оцінка, за твердженням представника відповідача, повністю відповідає вимогам, які встановлено абзацом 1 пункту 6 розділу ІІ Порядку №369/180 та проведена з дотриманням процедури, визначеної Порядком №369/180 та Порядком №654, з огляду на що вказує, що підстави для скасування такого припису відсутні.

Протокольною ухвалою суду від 12.03.2024 задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 01.04.2024.

21.03.2024 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що долучений відповідачем відеофайл не може бути належним доказом, оскільки саме відео зняте 11.02.2024, а факт про нібито вчинення позивачем домашнього насильства датований 10.02.2024.

Представник позивача надав до суду 01.04.2024 письмові пояснення.

Інших заяв від учасників на адресу суду не надходило.

В судових засіданнях позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позові. Представник відповідача заперечила проти позову з мотивів викладених у відзиві на позов.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, 11.02.2024 т.в.о командира вз.1 р.1 б. Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бліщуком С.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - ОСОБА_1 серії АА №162344 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

В даному приписі зазначається, що 10.02.2024 близько 08 год. 00 хв. за адресою просп.Злуки у м.Тернопіль позивач переслідував свою дружину ОСОБА_2 , чим вчиняв відносно неї насильство психологічного характеру.

Вказаним заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 19 год 00 хв 11.02.2024 та діє до 19 год 00 хв 21.02.2024.

Вказаний заборонний припис підписано посадовою особою, яка його склала, а також кривдником та постраждалою особою.

Окрім того, враховуючи вище зазначене порушення т.в.о. командира взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бліщуком Степаном Васильовичем було складено на позивача протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200768 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2024 провадження у справі №607/3770/24 про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрито за відсутності у діях позивача події і складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом вищевказаної справи, було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії BAB №200768 від 11.02.2024 складений на підставі: заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 11.02.2024; письмових поясненнь ОСОБА_1 від 11.02.2024; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №162344 від 11.02.2024; рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області Кравчука О. від 11.02.2024; електронного рапорту від 12.02.2024; відеозапису, на якому відтворено спілкування поліцейських із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на заяві та поясненнях дружини позивача - ОСОБА_2 та не підтверджуються доказами, які б давали правові підстави для висновку про вчинення позивачем домашнього насильства відносно останньої.

Безпосередніх свідків події 10.02.2024, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не було.

Позивач заперечує факт вчинення щодо своєї дружини домашнього насильства. Пояснює, що 10.02.2024 він випадково зустрівся з дружиною в м.Тернополі, коли йшов на роботу, а вона поверталась з роботи. Зазначає, що жодного переслідування не було. Наступного дня - 11.02.2024, коли він приїхав в село Біла Тернопільського району неавершеного будівництвом житлового будинку, на місці була його дружина, яка викликала працівників поліції, які з її слів склали тимчасовий заборонний припис та протокол, за події, які нібито мали місце напередодні в місті Тернополі. Його ніхто не опитував, припис та протокол були складені виключно зі слів його дружини.

З огляду на викладене та вважаючи зазначений припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом, оскільки вважає що вказаний припис винесений з порушенням порядку, оформлений не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а також, будуються на припущеннях поліцейського.

Суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №162344 від 11.02.2024.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує ту обставину що заборонний припис на час розгляду справи по суті вичерпав свою дію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 (далі Закон №2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229 кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 2229 до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити (ч. 3 ст. 25 Закону № 2229).

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

У відповідності до ч. 5 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Згідно з ч. 9 ст. 25 Закону № 2229 особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Згідно з ч. 11 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

З огляду на вищенаведені норми, підставою для винесення термінового заборонного припису є встановлення працівниками поліції факту вчинення домашнього насильства у будь-якій його формі.

В свою чергу, лише у разі виявлення факту домашнього насильства, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» від 01.08.2018р. №654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018р. за № 965/32417 (далі - Порядок № 654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно з розділом II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Пунктом 5 Порядку №654 передбачено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством соціальної політики України від 13.03.2019р. №369/180, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2019 р. за №333/33304, затверджено Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (далі Порядок №369/180), який визначає процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення.

Відповідно до п.п.4, 5 розділу І Порядку №369/180 оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству можуть використовувати результати оцінки ризиків під час застосування заходів протидії такому насильству відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. Важливо, що відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення.

При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Як норми порядку За вказаних обставин судом встановлено, що результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Без складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, та не може з`ясувати обставин конфлікту та виявити чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника (пункт 7 розділу ІІ Порядку №369).

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства інспектор поліції визначив рівень небезпеки як високий.

Як встановлено судом, заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 19год 00хв 11.02.2024 та діє до 19год 00хв 21.02.2024.

При розгляді даної справи суд враховує, те що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2024 року у справі №607/3770/24, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Даним судовим рішенням, зокрема встановлено те, що не знайшли свого підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства психологічного характеру зі сторони ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 .

Згідно з ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вищевикладене, судом враховуються обставини, встановлені Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2024 року у справі №607/3770/24, а відповідно, суд вважає, що не підлягає додатковому доказування та обставина, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства психологічного характеру 10.02.2024 по відношенню до ОСОБА_2 .

Відповідно, суд приходить до висновку, про протиправність винесеного працівниками патрульної поліції термінового заборонного припису припису серії АА №162344 від 11.02.2024.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №162344 від 11.02.2024.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720);

Головуючий суддя Осташ А.В.