Справа № 380/15344/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 рокусправа № 380/15344/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті із вимогою визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №353645 від 15.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2022 року водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом. В ході здійснення перевезення, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був зупинений працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті для проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі). В ході проведення перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, у якому було зазначено, що водієм порушено вимоги пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». На підставі документів, складених в ході перевірки, позивача було притягнуто до відповідальності на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, з огляду на те, що позивачем станом на момент здійснення рейдової перевірки надавалися послуги з здійснення міжнародних вантажних перевезень, у той час як відповідачем було притягнуто позивача до відповідальності за порушення правил здійснення внутрішніх вантажних перевезень.

Позивач звертає увагу суду на матеріали відеофіксації процесу перевірки, серед іншого, на відрізок з 00:43 по 00:50 секунди відеозапису, на якому зафіксовано факт повідомлення водієм ОСОБА_2 посадовій особі Державної служби України з безпеки на транспорті, що він перевозить вантаж до Республіки Польща.

Також позивач вказує, що відповідачем порушено 2-місячний строк розгляду справи про порушення, передбачений Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, у якому представник щодо задоволення позову заперечила та вказала, що на момент проведення перевірки 15.11.2022 у водія транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 була відсутня особиста картка водія в слоті цифрового тахографа, а також відсутня роздруківка даних про режим праці та відпочинку водія. Отже такий документ як картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа є «іншими документами» в контексті статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та повинні бути пред`явлені особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Обов`язок Позивача щодо дотримання вимог підзаконних нормативно-правових актів - Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 передбачено чинним законодавством.

Представник відповідача також зазначає, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) 15.11.2022 водієм транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 була надана виключно видаткова накладна № КП200094994 від 14.11.2022 (додається), зі змісту якої вбачається здійснення вантажних перевезень загалом. CMR №№ була долучена Позивачем лише після проведення рейдової перевірки. Окрім того, водій транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 не заперечив зафіксовані у акті проведення перевірки обставини.

Щодо строків розгляду справи по притягнення позивача до відповідальності представник відповідача відмітив, що згідно із частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Відтак, на думку відповідача, ним не пропущено строків розгляду справи про притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності.

Ухвалою судді від 07.07.2023 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

15.11.2022 водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні вантажні перевезення на підставі CMR від 14.11.2022 б/н, виданої Приватним акціонерним товариством «МХП», на належному ФОП ОСОБА_1 транспортному засобі марки DAF XF 105.460 із д.н.з. НОМЕР_1 , та причепом д.р.н. НОМЕР_2 .

В ході здійснення перевезення, транспортний засіб був зупинений працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Актом №335682 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2022, зокрема встановлено, таке:

«Направлення на перевірку 11.11.2022 № 002363.

Під час перевірки виявлено порушення п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом МТЗУ M2 340 від 07.06.2010 під час надання послуг з перевезення вантажів у водія відсутня картка водія у слоті тахографа ОСОБА_2 та роздруківка даних режимів праці та відпочинку даних водія за 15.11.2022, чим порушено ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт»

У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: картки водія та роздруківки даних режиів праці та відпочинку водія - ОСОБА_2 за 15.11.2022, що передбачено п. 6.1 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010.

Пояснення водія про причини порушень: їхав уперше. Водій з актом ознайомлений. Водій акт підписав».

На підставі матеріалів вищенаведеної перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.03.2023 № 353645 За порушення абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з метою її скасування.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Правовідносини у сфері перевезення вантажів регулюються Законом України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III).

За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону № 2344-ІІІ, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

- автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

- внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави;

- внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України;

- міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт;

Відповідно до статті 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен:

- виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

- утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

- забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

- забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

- організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

- забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

- забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

- забезпечувати безпеку дорожнього руху;

- забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Внутрішні перевезення пасажирів регламентує Розділ II Закону № 2344-ІІІ, котрий містить статтю 39 «Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення».

Внутрішні перевезення вантажів регламентує Розділ IIІ Закону № 2344-ІІІ, котрий містить статтю 48 «Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення».

Міжнародні перевезення пасажирів і вантажів регламентує Розділ IV Закону № 2344-ІІІ, який містить статтю 53 «Організація міжнародних перевезень пасажирів і вантажів»; ця стаття визначає окремі переліки документів (різні за змістом, чотири шт.), які повинні мати: (1) резиденти України при виконанні міжнародних перевезень (а) вантажів або (б) пасажирів; (2) нерезиденти України при виконанні міжнародних перевезень (а) вантажів або (б) пасажирів.

На території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює (ч. 10 статті 6 Закону № 2344-ІІІ):

- контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується;

- контроль за виконанням автомобільними перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень;

- контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію;

- контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення;

- контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів;

- контроль внесення перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України;

- перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом;

- габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (стаття 58 Закону № 2344-ІІІ). Функціями контролю за здійсненням міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом є:

- контроль за виконанням перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень;

- контроль та оформлення дозвільних документів на міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом;

- облік автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів;

- контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію;

- перевірка транспортно-експедиторської документації та ліцензій на здійснення міжнародних перевезень пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом;

- перевірка вагових і габаритних параметрів транспортних засобів;

- контроль та нагляд за дотриманням правил перевезення небезпечних вантажів.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначає стаття 60 Закону № 2344-ІІІ. Частиною першою цієї статті передбачено застосування до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарських штрафів за такі склади правопорушень:

- перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60);

- виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац шостий частини першої статті 60).

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом (частина п`ята статті 60 № 2344-ІІІ).

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч. 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ).

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 21 статті 6 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ Кабінет Міністрів України 08.11.2006 прийняв постанову № 1567, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок № 1567).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів визначено в пунктах 20-30 Порядку № 1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20).

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3(пункт 21).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25).

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункт 27, 29).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пп. 2, 11 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

- здійснює передбачений законодавством контроль за міжнародними перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення №103).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком, в т.ч. Відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області.

Системне тлумачення вищенаведених норм права дає підстави суду дійти висновку про те, що Закон № 2344-ІІІ визначає автомобільного перевізника як фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Закон № 2344-ІІІ чітко розмежовує перевезення на кілька видів за такими критеріями, як об`єкт перевезення (пасажири/вантаж) та територія (внутрішні/міжнародні). Здійснення кожного з цих видів перевезень має свої правила, зумовлені їх особливостями, в т.ч. різні за змістом переліки документів, необхідних для такої діяльності:

1) внутрішні перевезення пасажирів регламентує Розділ II Закону № 2344-ІІІ, котрий містить статтю 39 «Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення»;

2) внутрішні перевезення вантажів регламентує Розділ IIІ Закону № 2344-ІІІ, котрий містить статтю 48 «Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення»;

3) міжнародні перевезення пасажирів і вантажів регламентує Розділ IV Закону №2344-ІІІ, який містить статтю 53 «Організація міжнародних перевезень пасажирів і вантажів». Ця стаття визначає окремі переліки документів (різні за змістом, чотири), які повинні мати:

- резиденти України при виконанні міжнародних перевезень вантажів;

- резиденти України при виконанні міжнародних перевезень пасажирів;

- нерезиденти України при виконанні міжнародних перевезень вантажів;

- нерезиденти України при виконанні міжнародних перевезень пасажирів.

Визначені Законом функції Укртрансбезпеки щодо контролю за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України та здійсненням внутрішніх перевезень не є тотожними, а також мають певні особливості та відмінності.

Здійснення під час проведення рейдової перевірки (1) наявності визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (тобто документів, необхідних для здійснення внутрішніх пасажирських та вантажних перевезень) та (2) додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону № 2344-ІІІ (правил здійснення міжнародних перевезень пасажирів і вантажів) пунктом 15 Порядку №1567 визначено як окремі (різні) об`єкти державного контролю за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Стаття 60 Закону № 2344-ІІІ, котра регламентує застосування адміністративно-господарських штрафів до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт, розмежовує відповідальність (встановлює різні склади правопорушень) за відсутність документів, необхідних:

- для здійснення внутрішніх перевезень перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - абзац третій частини першої статті 60 (санкція - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- для здійснення міжнародних перевезень - виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - абзац шостий частини першої статті 60 (санкція - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Як встановив суд, 15.11.2022 водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні вантажні перевезення на підставі CMR від 14.11.2022 б/н, виданої Приватним акціонерним товариством «МХП», на належному ФОП ОСОБА_1 транспортному засобі марки DAF XF 105.460 із д.н.з. НОМЕР_1 , та причепом д.р.н. НОМЕР_2 .

Згідно листа Львівської митниці від 28.03.2023 №7.4-3-28-06/13/7310 транспортний засіб марки DAF д.р.н. НОМЕР_1 здійснив перетин кордону у пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» 16.11.2022, на підставі зазначеної вище CMR від 14.11.2022.

За таких обставин до позивача як автомобільного перевізника відповідач міг застосувати штраф на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за здійснення резидентом України міжнародного перевезення вантажів без документів, передбачених статтею 53 Закону № 2344-ІІІ.

Разом з тим, як видно із тексту оскарженого рішення, відповідач застосував до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарські санкції на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за відсутність на момент проведення рейдової перевірки документів, визначених ст. 39 і 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - тобто документів, на підставі яких виконуються внутрішні пасажирські (ст. 39) та вантажні (ст. 48) перевезення.

Отже, відповідач наклав штраф за порушення правил здійснення внутрішніх перевезень на особу, котра в момент перевірки здійснювала міжнародне перевезення, тому оскаржене рішення є очевидно протиправним та підлягає скасуванню. Відтак, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №353645 від 15.03.2023 підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №353645 від 15.03.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.