Справа № 320/10991/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Справа № 320/10991/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене довідкою від 20.02.2023 №1205/17 про результати медичного огляду ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в лютому 2023 року він звернувся до відповідача для взяття його на військовий облік маючи на руках тимчасове посвідчення (взамін військового квитка), виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 26 березня 2004 року. Відповідно до вказаного тимчасового посвідчення, 05 січня 2004 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач визнаний: "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний в воєнний час" по ст. 86 "в" нак. МОУ 1999р. № 207 з поміткою про переосвідчення в 2009 році. Вказане тимчасове посвідчення також містить помітку про зняття позивача з військового обліку на підставі наказу МОУ № 342 від 09.06.2006 р. Після виконання позивачем всіх вказівок відповідача, за результатами проходження вищезазначеного медичного огляду, позивачу була видана довідка військово-лікарської комісії від 20.02.2023 № 1205/17 про проведення 20.02.2023 медичного огляду військово-лікарською комісією відповідача із зазначенням діагнозу к/сколіоз І-ІІ ст., остеохондроз хр., міопія слабкого ст. на підставі статті 64В графи ІІ Розкладу хвороб, ТДВ Б наказ МОУ № 402-08 та постановою комісії про придатність до військової служби.

Спірне рішенням військово-лікарської комісії, оформлене довідкою від 20.02.2023 № 1205/17, з позиції позивача, порушує право та законний інтерес останнього на проведення належного медичного огляду, та обстеження під час взяття його на облік відповідачем у якості військовозобов`язаної особи. Вказане порушення відбулося у зв`язку з недотриманням військово-лікарською комісією відповідача приписів пункту 1.3 глави 1 розділу І, пункту 3.3 глави 3 розділу II Положення № 402 під час прийняття рішення. Позивач вважає, що члени військово-лікарської комісії прийняли передчасне рішення, оскільки нею не було дотримано обов`язкової процедури з попереднього обстеження позивача у спеціалізованому лікувально-профілактичному закладі, спірний медичний огляд для позивача був повторний, за результатами першого медичного огляду його було визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено приданим в воєнний час, а тому таке рішення не відповідає чинному законодавству, є протиправним та підлягає скасуванню.

14 квітня 2023 року, ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву із належним обґрунтуванням своєї правової позиції щодо заявлених позовних вимог та наданням усіх наявних доказів та матеріалів відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін із роз`ясненням відповідачу положень ст. 162 КАС України.

Ухвала суду надіслана сторона по справі належним чином.

25 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив: забезпечити позовну заяву по справі шляхом зупинення дії рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2023 №1205/17 та заборони відповідачу здійснювати будь-які заходи щодо призову ОСОБА_1 на військову службу до прийняття остаточного рішення в цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року залишено без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року залишено без змін.

03 травня 2023 року до суду надійшло клопотання від відповідача із проханням замінити неналежного відповідача.

24 листопада 2023 року, ухвалою суду задоволено частково клопотання відповідача; залучено до участі у справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ); розгляд справи розпочато спочатку.

Також, ухвалою суду витребувано від другого відповідача ВЛК за ініціативою суду належним чином завірені додаткові докази: картку медичного огляду ОСОБА_1 , оформленої за формою відповідно до додатку №13 Положення №402; результати обстежень ОСОБА_1 ; висновки лікарів.

Ухвала суду надіслана сторонам по справі належним чином.

Другим відповідачем (далі - ВЛК) подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що ВЛК діяло правомірно під час прийняття спірного рішення, яке оформлене довідкою від 20.02.2023 №1205/17, вважає виконаними вимоги абз. 2 пункту 3.2 та пункту 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402, що підтверджується наявними в матеріалах огляду позивача результатами обстежень та висновків лікарів членів ВЛК у картці медичного огляду ОСОБА_1 , оформленого за формою відповідно до додатку №13 до Положення №402. ВЛК вважає позицію позивача хибною, оскільки позивача не було визнано непридатним до військової служби, щоб ним в подальшому застосовувався п. 2.18 Положення №402, 26 березня 2004 року на підставі статті 86 "В" Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2 (далі - Положення №2), позивач був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та лише обмежено придатним у воєнний час (пункт 1.2. Позову). З огляду на не проходження позивачем медичного переогляду кожні п`ять років в період з 2004 року по 2023 рік, а також в умовах відсутності медичних висновків спеціалістів, які б підтверджували зміну стану його здоров`я, ВЛК був розглянутий та врахований діагноз, який відповідав статті 86 "В" Положення № 2, і був зазначений у наданому позивачем тимчасовому посвідченні призовника. Проте, номер статті Розкладу хвороб, як підстава для визначення ступені придатності був обраний, відповідно чинному Положенню №402, на підставі якого Положення № 2 втратило чинність.

У спірній довідці ВЛК від 20 лютого 2023 року зазначена придатність на підставі статті 64 "B", графи П Розкладу хвороб ТДВ "Б", що у військовий час означає обмежену придатність, тобто не придатність по родам військ, а саме не придатність для проходження військової служби у частинах та підрозділах спеціального призначення, високомобільних військах, морській піхоті, повітрянодесантних частинах, Державної прикордонної служби України, частинах та підрозділах спеціального призначення МВС України, на підводних човнах, надводних кораблях ВМС ЗС України, а також непридатність для військовослужбовців, які залучаються до участі в міжнародних миротворчих операціях. Отже, відповідачем повністю враховані надані позивачем документи та фактичний стан його здоров`я на дату проведення медичного огляду та під час постановлення рішення ВЛК, яке оскаржується дійсним позовом.

Другий відповідач наполягає, що жодне законне право позивача ВЛК не порушено, вказано про те, що оскарження постанов ВЛК територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у судовому порядку не передбачено профільними правилами Положення № 402, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Від першого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) отримано копію картки медичного огляду позивача на виконання вимог ухвали суду від 24.11.2023.

Відзиву від першого відповідача, додаткових доказів, пояснень чи клопотань до суду не надійшло.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявній у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, суд зазначає слідуюче.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, наданого до справи за номером НОМЕР_1 та є внутрішньо - переміщеною особою, що підтверджується довідкою Управління праці та захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державною адміністрацією від 26.10.2015р. № про взяття на облік.

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття його на військовий облік маючи на руках тимчасове посвідчення (взамін військового квитка), виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 26 березня 2004 року.

Відповідно до вказаного тимчасового посвідчення, 05 січня 2004 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнаний: "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний в воєнний час" по ст. 86 "В" Наказу Міністерства оборони України 1999р. № 207 з поміткою про переосвідчення в 2009 році.

Вказане тимчасове посвідчення також містить помітку про зняття ОСОБА_1 з військового обліку на підставі Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 р.

ОСОБА_1 за результатами проходження медичного огляду, була видана довідка військово-лікарської комісії від 20.02.2023 № 1205/17 про проведення 20.02.2023 медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням діагнозу - к/сколіоз І-ІІ ст., остеохондроз хр., міопія слабкого ст. на підставі статті 64В графи ІІ Розкладу хвороб, ТДВ Б наказ МОУ № 402-08 та постановою комісії про придатність до військової служби.

Позивач вважає довідку від 20.02.2023 № 1205/17 протиправною, оскільки комісія ВЛК мала направити його спочатку на обов`язкове обстеження у спеціалізованому лікувально-профілактичному закладі, оскільки спірний медичний огляд для позивача був повторний, за результатами першого медичного огляду його було визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено приданим в воєнний час.

Відповідач ВЛК вказала, що позивача не було визнано непридатним до військової служби, 26 березня 2004 року на підставі статті 86 "В" Положення №2 був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та лише обмежено придатним у воєнний час, та вказане Положення №2 втратило чинність через діюче Положення №402, та оскільки ОСОБА_1 не проходив медичний переогляду кожні п`ять років, а також в умовах відсутності медичних висновків спеціалістів, які б підтверджували зміну стану його здоров`я, ВЛК був розглянутий та врахований діагноз, який відповідав статті 86 "В" Положення № 2, і був зазначений у наданому позивачем тимчасовому посвідченні призовника, та номер статті Розкладу хвороб, як підстава для визначення ступені придатності був обраний, відповідно чинному Положенню №402, спірна довідка ВЛК від 20 лютого 2023 року зазначена придатність на підставі статті 64 "B", графи П Розкладу хвороб ТДВ "Б", що у військовий час означає обмежену придатність, тобто не придатність по родам військ, а саме не придатність для проходження військової служби у частинах та підрозділах спеціального призначення, високомобільних військах, морській піхоті, повітрянодесантних частинах, Державної прикордонної служби України, частинах та підрозділах спеціального призначення МВС України, на підводних човнах, надводних кораблях ВМС ЗС України, а також непридатність для військовослужбовців, які залучаються до участі в міжнародних миротворчих операціях. Оскарження спірного рішення ВЛК не передбачено законодавством.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає, що права позивача спірною довідкою не порушені, ВЛК діяло в межах чинного законодавства.

Відповідно, не погоджуючись із спірною довідкою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Предметом позову є рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене довідкою від 20.02.2023 № 1205/17 про проведення 20.02.2023 медичного огляду ОСОБА_1 , що підлягає перевірці судом на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України із дотриманням принципів адміністративного судочинства згідно частини третьої вказано статті процесуального законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини (ч. 4 ст. 6 КАС України).

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, ч. 3 ст. 3 КАС України).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 ст.1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232).

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону №2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з абз.1 ч.10 ст.1 Закону №2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №2232 на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Частиною 2 ст.2 Закону №2232 проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

За ч. 10 ст. 12 Закону №2232 за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Громадянам України, приписаним до призовних дільниць, видаються посвідчення про приписку, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил (ч. 11 ст. 12 Закону №2232).

Відповідно до ч.7 ст.17 Закону №2232 відстрочка від призову на строкову військову службу за станом здоров`я на строк до одного року надається призовникам, які визнані під час медичного огляду тимчасово непридатними до військової служби.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п.1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

За п. 1.3 глави 1 розділу 1 Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (пункту 2.4.10 розділу І Положення №402).

Відповідно до п.2.4.4 п.2.4 розділу ІІ Положення №402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно з п.2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (п. 2.4.6 розділу І Положення №402).

За п 2.6 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

До складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

До участі в роботі позаштатних ВЛК на правах членів комісії залучаються головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень та інші лікарі-спеціалісти військових лікувальних закладів, начальники медичної служби та представники командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, та військові спеціалісти за клопотанням ВЛК.

Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів.

На підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.

Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.

Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (п.п. 2.6.11 розділу І Положення №402).

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти), військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10) (п.1.2 розділу ІІ Положення №402).

Відповідно до п.1.4 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею. Так, відповідно до таблиці медичний огляд солдатів (матросів), сержантів, старшин, прапорщиків (мічманів) запасу здійснюють ВЛК військових комісаріатів, гарнізонні (госпітальні) ВЛК (графа розладу хвороб - I, II (залежно від військового звання), ТДВ "А", "В", "Г"); громадян, які приймаються та проходять службу у військовому резерві здійснюється ВЛК військових комісаріатів, гарнізонні (госпітальні) ВЛК, ІНФОРМАЦІЯ_1 (графа розладу хвороб - II, III (залежно від військового звання), ТДВ "Б", "В", "Г").

Згідно з п.3.1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення (п. 3.2 розділу ІІ Положення №402).

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб (п. 3.3 розділу ІІ Положення №402).

Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор (п. 3.4 розділу ІІ Положення №402).

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІ Положення №402 до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Відповідно до п. 3.6 розділу ІІ Положення №402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

Згідно п.3.7 розділу ІІ Положення №402 якщо офіцери запасу раніше служили у Збройних Силах України або інших військових формуваннях, тоді військовий комісаріат у направленні на огляд вказує, коли і з якої причини вони були звільнені у запас. На звільнених із військової служби за станом здоров`я у ВЛК обов`язково подається Свідоцтво про хворобу (додаток 11) або його копія.

Пунктом 3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби";

"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

"Придатний до військової служби";

"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Пунктом 3.9 розділу ІІ Положення №402 за статтями Розкладу хвороб, що передбачають відпустку за станом здоров`я або необхідність у лікуванні, приймається постанова про надання офіцерам запасу відстрочки від прийняття на військову службу, а щодо тих військовозобов`язаних, яких викликають на збір, - про тимчасову непридатність для проходження збору.

Щодо військовозобов`язаних, які знаходяться на зборі і потребують відпустки за станом здоров`я, приймається постанова про непридатність для подальшого проходження збору.

Відповідно до п.3.10 розділу ІІ Положення №402 у воєнний час та під час мобілізації, на особливий період відстрочка від призову за станом здоров`я надається військовозобов`язаному на строк до 2 місяців. За медичними показаннями продовжується на строк до 2 місяців. Втретє продовження надається на такий самий строк. Після закінчення відстрочки військовозобов`язані оглядаються для вирішення питання про придатність до військової служби.

За п.3.11 розділу ІІ Положення №402 у разі коли лікарям ВЛК військового комісаріату важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату. Якщо обстеження проводилось у військовому лікувальному закладі, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Пунктом 3.13 розділу ІІ Положення №402 громадяни, які звільнені з військової служби у запас або у відставку без проведення медичного огляду ВЛК або не згодні з постановою ВЛК про ступінь придатності до військової служби на період фактичного звільнення та ставлять питання про перегляд цієї постанови, оглядаються ВЛК госпіталів за узгодженням зі штатною ВЛК регіону за направленням військового комісара.

Цей медичний огляд проводиться незалежно від причини звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення.

У разі коли після звільнення пройшло більше п`яти років, медичний огляд ВЛК проводиться в облікових цілях із визначенням ступеня придатності до військової служби на теперішній час, при цьому причинний зв`язок захворювання, наслідків травми не встановлюється.

У спірних та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК.

Військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

На офіцерів запасу та у відставці подається особова справа, а на звільнених з військової служби з психічними розладами - висновок спеціалізованого лікувального закладу про зміну або зняття раніше встановленого діагнозу, на підставі якого вони були ВЛК визнані непридатними (обмежено придатними) до військової служби. Штатна ВЛК за необхідності додатково запитує та спільно з головними (провідними) медичними фахівцями військово-медичних клінічних центрів вивчає всі медичні та інші документи, які характеризують стан здоров`я заявника у період проходження ним військової служби та після звільнення. Якщо при цьому буде встановлено, що є підстави задовольнити прохання заявника, штатна ВЛК через військового комісара направляє його на огляд ВЛК військового комісаріату, гарнізонною або госпітальною ВЛК (за рішенням штатної ВЛК) з метою визначення придатності до військової служби на теперішній час. Результати огляду колишнього військовослужбовця оформляються довідкою ВЛК або свідоцтвом про хворобу. Чотири примірники свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) направляються в штатну ВЛК. Після розгляду всіх документів штатна ВЛК подає у ЦВЛК свідоцтво про хворобу (довідку ВЛК) в трьох примірниках, на офіцерів запасу та у відставці - особову (на пенсіонерів Міністерства оборони України - і пенсійну) справу, історії хвороби за період служби і після звільнення з військової служби, медичну книжку, медичну картку амбулаторного хворого або докладні витяги з них, акти огляду МСЕК та інші необхідні документи з обґрунтуванням думки з цього питання для прийняття остаточної постанови, у тому числі про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до підпункту "б" пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки (п. 6.6 глави 6 розділу ІІ Положення №402).

За змістом пунктів 20.1-20.2 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.

Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Таким чином, із наведених вище норм Положення №402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених пунктом 1.1 розділу І Положення №402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Зазначеним вище чинним законодавством передбачено створення позаштатні діючі ВЛК, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), яка уповноважена проводити медичний огляд осіб щодо придатності до військової служби, штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК та рішення вказаної ІНФОРМАЦІЯ_1 не передбачають за собою їх оскарження в судовому порядку, останні можуть бути переглянуті відповідними штатними ВЛК, як військово-медичною установою, що має гербову печатку, кутовий штамп та утримується окремим штатом та до штатних ВЛК відповідно відносяться - ЦВЛК; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

За вказаною справою ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідною позаштатною діючою ІНФОРМАЦІЯ_1 утвореною при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даною справою позивач знятий з військового обліку на підставі наказу МОУ № 342 від 09.06.2006 р., надано до справи відповідне посвідчення.

З картки обстеження та медичного огляду призову по мобілізації позивача, наданої другим відповідачем, яка оформлена згідно Додатку 13 до Положення №402, вбачається слідуюче:

пункти 6 та 7 містять "прочерки" щодо відомостей про підвищену чутливість (неперенесення) до хімічних речовин, медикаментів, продуктів харчування тощо та даних про перебування на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань;

пункт 8 щодо відомості про перебування на обліку (заповнюється щодо кандидатів на військову службу за контрактом з числа військовозобов`язаних): за диспансерами

Психоневрологічний - 20.02.2023 - не перебуває;

Наркологічний - 20.02.2023 - не перебуває;

Протитуберкульозний - 20.02.2023 - не перебуває;

Дерматоневрологічний - 20.02.2023 - не перебуває;

пункт 9 щодо результатів додаткових методів обстеження:

по загальному аналізі крові - 14.02.2023, ДВ-145, У-7,6, ШОЕ-2;

загальний аналіз сечі - 14.02.2023,Л-1015, ОН СН, У-2-3;

флюрографія органів грудної клітки - 03.02.2023 Без воги.пастології, сколіоз, аномалія розвитку ребер,

ЕКГ - 14.02.2023 Sio ритм НБ ПНПГ;

пункт 10 щодо результатів медичного обстеження 20.02.2023 спеціалістами А/Т 135/80: терапевт - придатний, хірург - придатний, невропатолог - придатний, офтальмолог - придатний, отоларинголог - придатний, дерматоневролог - придатний, психіатр - придатний, стоматолог - придатний.

в пункті 12 зазначено діагноз - к/сколіоз І-ІІ ст., остеохондроз хр., міопія слабкого ст.

Постанова ВЛК: на підставі статті 64В графи ІІ Розкладу хвороб, ТДВ Б наказ МОУ № 402-08 - придатний до військової служби.

Суд також зазначає, що враховуючи попередній висновок від 05 січня 2004 року медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 : «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний в воєнний час» по ст. 86 «в» нак. МОУ 1999р. № 207 з поміткою про переосвідчення в 2009 році, як наслідок, він є таким, що не був визнаний непридатним до військової служби у воєнний час.

Слід відмітити, що згідно дослідженого тимчасового посвідчення від 26 березня 2004 року слідує стаття 86 «В» Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, позивач був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та лише обмежено придатним у воєнний час.

За п. 74 розділу ІІ Положення №2 (в редакції чинної на час складення висновку 05.01.2004) медичний огляд у Збройних Силах України проводиться з метою виявлення: придатності до військової* служби призовників, військовозобов`язаних та показників для правильного розподілу їх за видами Збройних Сил України, родами військ і за військовою спеціальністю згідно із станом здоров`я та фізичним розвитком; придатності до військової служби за військовою спеціальністю військовослужбовців; придатності кандидатів для вступу до військових навчальних закладів; придатності військовослужбовців, військовозобов`язаних, працівників Збройних Сил для роботи з РР, ДІВ, КРП, джерелами ЕМП); можливості проходження військової служби офіцерами, прапорщиками, мічманами, військовослужбовцями-жінками і проживання членів їх сімей за кордоном, а також необхідності у тривалому спеціалізованому лікуванні і медичному обстеженні членів їх сімей, транспортабельності їх за станом здоров`я.

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який без шкоди для здоров`я дозволяє їм виконувати передбачені статутами ЗС України, інструкціями, керівництвом службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у певному виді Збройних Сил України, роді військ у мирний та воєнний час.

Відповідно до п. 75 розділу Положення №2 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб і фізичних вад (додаток N 1 даного Положення), що визначають ступінь придатності до військової служби (надалі - Розклад хвороб) і Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я призовників, військовослужбовців, а також вступників до військово-навчальних закладів (додаток N 3 даного Положення) (надалі - Таблиця додаткових вимог)**.

Пунктом 85 розділу ІІ Положення №2 медичний огляд військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників Збройних Сил, які страждають захворюваннями, що згідно з абзацом 4,5,6 частини 1 статті 45 Житлового кодексу ( 5464-10 ) дають право на першочергове отримання житлової площі (додаток N 22 до Положення), проводиться ВЛК у тому випадку, якщо хворі мають право на медичне забезпечення у військових лікувально-профілактичних закладах.

У всіх інших випадках медичний огляд та видача довідки з висновком комісії проводиться лікувально-профілактичними закладами Міністерства охорони здоров`я України за місцем проживання або роботи хворого. Контроль за обґрунтованістю рішення гарнізонної ВЛК покладається на штатні військово-лікарські комісії.

Пунктом 109 розділу ІІ.3 Положення №2 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК при черговому атестуванні, а рядовий і сержантський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - при зміні призначення.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, які можуть бути вилікувані, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС проводиться один раз в 5 років військово-лікарськими комісіями військових комісаріатів, а льотний склад - лікарсько-льотними комісіями військових комісаріатів.

Згідно п. 110 розділу ІІ.3 Положення №2 особи, які визнані непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, можуть бути повторно оглянуті ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання у випадках, коли в результаті обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах раніше встановлений діагноз переглянутий або вони визнані здоровими.

Судом встановлено, що відповідно до діючого законодавства п.109 розділу ІІ.3 Положення №2 ОСОБА_1 не проходив медичний переогляд кожні п`ять років в період з 2004 року по 2023 рік, відсутні відповідні медичні висновки спеціалістів, які б підтверджували зміну стану здоров`я позивача.

Положення №2 втратило чинність на підставі наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.

З обставин по справі вбачається, що ВЛК був розглянутий та врахований діагноз, який відповідав статті 86 «В» Положення № 2, і був зазначений у наданому позивачем тимчасовому посвідченні призовника, та відповідно, оскільки огляд проводився за діючим Положенням №402, та номер статті Розкладу хвороб, як підстава для визначення ступені придатності був обраний, відповідно чинному Положенню №402, на підставі якого Положення № 2 втратило чинність.

У спірній довідці ВЛК від 20 лютого 2023 року зазначена придатність на підставі статті 64 «В», графи II Розкладу хвороб ТДВ «Б», що у військовий час означає обмежену придатність, тобто не придатність по родам військ, а саме не придатність для проходження військової служби у частинах та підрозділах спеціального призначення, високомобільних військах, морській піхоті, повітрянодесантних частинах, Державної прикордонної служби України, частинах та підрозділах спеціального призначення МВС України, на підводних човнах, надводних кораблях ВМС ЗС України, а також непридатність для військовослужбовців, які залучаються до участі в міжнародних миротворчих операціях.

Суд наголошує на тому, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку другого відповідача ВЛК щодо його придатності чи порядку проведення медичного огляду, позивач мав право звернутись до штатної ВЛК для перегляду дій та відповідного висновку, проте цього не зробив.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оскарження рішення позаштатної ІНФОРМАЦІЯ_1 не передбачено у судовому порядку, перегляд дій та висновків останньої можливий відповідною штатною ВЛК.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах та системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Решта доводів та тверджень сторін по справі не впливають на висновки суду.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 9, 19, 73-77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.