Справа № 193/66/24
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/193/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2024 року сел.Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря- Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка адміністративний позов представника позивача адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті () про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України (постанова від 21.07.2023 серії АА № 00012341). В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з оскаржуваною постановою не згоден, так як фактична маса транспортного засобу, який йому належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не перевищувала нормативних параметрів зазначених у п.22.5 ПДР; оскаржувана постанови складена з порушенням вимог КУпАП, Конституції України, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом інфраструктури України від 27.09.2021 №512, п.п.14,15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2019 №1174 зі змінами. Вважає, що ухвалена відповідачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Розмір перевищення, визначений у відсотках, що вказаний в оскаржуваній постанові є незрозумілим та хибним, а процентне перевищення нормативного навантаження, зазначене в постанові не відповідає зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах. Крім того, є досить значні протиріччя між інформацією, що вказана в постанові та інформацією, що вказана в сервісі, адже в сервісі взагалі неможливо встановити тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, фактичне навантаження на здвоєну вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибки, крім того, майже у всіх постановах відповідачем невірно зазначений ідентифікатор доступу задля можливості побачити скоєне позивачем адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП. Відповідачем, як вбачається із зазначеної оскаржуваної постанови, яка ухвалена 21.07.2023 у відношенні позивача, не подано будь-яких доказів, які б свідчили про вимірювання фактичного навантаження відповідно до встановленої ваги для транспортного засобу контейнеровозу в розмірі 42000 кг, що належить позивачу, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Натомість вимірювання проведені при дозвільній вазі 40000 кг. Зазначив, що при перерахунку із дозвільною вагою для спеціалізованого напівпричепу-контейнеровозу, що розрахунок необхідно проводити, враховуючи 10% похибку саме з 42000 кг. Таким чином, вважав, що відповідачем не надано доказів, які беззаперечно свідчили про підтвердження правомірності винесеної постанови, а відтак, постанову слід скасувати. Прохав стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року роз`єднано позовні вимоги позивача ОСОБА_1 виділені за уточненим позовом від 05.01.2024 року.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року за участю представника позивача Рясного В.Д. та представника відповідача Бугаєнко С.С. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 01.04.2024 року о 13.00 год.

До початку судового розгляду на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеної на 01.04.2024 року о 13-00 по справі № 193/66/24 у зв`язку з його відрядженням.

Враховуючи, що дана особа не є учасником справи, а в судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, клопотань від них не надходило, суд вважає, що справа підлягає розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце засідання повідомлялись належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлялись належним чином. Представник відповідача, у відповідності до ст.162 КАС України, своїм правом скористався та подав до суду відзив на позовну заяву та прохав відмовити в задоволенні позовних вимог, в якому зазначено, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення є законною та не підлягає скасуванню, оскільки винесена за наявності достатніх доказів про порушення позивачем транспортного законодавства, що визначає дозволені габаритно-вагові норми під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, а також ст. 283 КУпАП. Уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. В обґрунтування заперечень також вказує, що дозволена нормативна маса транспортного засобу повинна складати 40000кг, а не 42000кг, як про те стверджує позивач. Крім того, вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу явно неспівмірний з обсягом представництва у спорі. Також прохала відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників, які до суду не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи доводи, викладені у позовній заяві та відзиві, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 2 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Судом було встановлено, що зі змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач ознайомився лише 03.10.2023 (АА № 00012341)., отримавши її після відкриття виконавчого провадження за допомогою цифрового за стосунку «ДІЯ».

Також, судом було враховано, що оскаржувана постанова не була фактично отримана позивачем до вступу її у закону силу, яка винесена без участі ОСОБА_1 , тому з об`єктивних причин останній був позбавлений можливості її оскаржити раніше.

Натомість, подана була позовна заява позивачем ОСОБА_1 про оскарження винесеної постанови в 10-денний термін до суду з часу отримання ним такої постанови, внаслідок чого суд визнав причини пропуску позивачем строку для звернення до адміністративного суду із даним позовом поважними.

Отже, суд на підставі положень ст. 123 КАС, враховуючи доводи, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, дійшов висновку, що позивачу слід поновити строки звернення до суду із вказаним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником транспортного засобу є власником транспортного засобу: вантажний - спеціалізований сідловий тягач MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 . Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 (а.с.31)

Також ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу є власником спеціалізованого напівпричепу самоскид переобладнаний в 2018 році TRAILER д.н.з. НОМЕР_4 . (а.с.35-36).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00012341 від 21.07.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., зазначеною постановою встановлено, що: 07.07.2023 о 18 год. 59 хв., за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровської області, було зафіксовано як відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18/440 ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238% (3,695 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Вищезазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.113-0619/13F-22; 0695/11F-22 до 26.12.2023 за обома протоколами.

З зазначеної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося системою за допомогою технічних засобів WAGA-WIM35. Також дані постанови містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені зображення транспортного засобу під час вчинення правопорушення та відеозапис.

Копіями сертифікату відповідності автоматичного приладу типу WAGA-WIM35 (автоматичний пункт ваго-габаритного контролю), UA.TR.113-0619/11 F-22 від 22.12.2022 чинний до 26.12.2023, підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на автомобільній дорозі Н-11 Дніпро-Миколаїв (через м.Кривий Ріг), км 76+702, відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі. Прилад автоматичний для зважуванням дорожніх транспортних засобів у русі «WAGA» WIM35 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

б) фактичної маси: тип транспортного засобу Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн. Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 1814 трьохвісний автомобіль 25 (26) *21 чотирьохвісний автомобіль 3224 чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 3824. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 3624 двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 4024 трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 4024 двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 4224 трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 4424 Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 4024 * Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни; в) навантаження на вісь: Кількість осей Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн На одинарну вісь11,57На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр11,57від 1 до 1,3 метра1610від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах1810,5від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни1911,5від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни2311,5від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів2011,5На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше2113понад 1,3 до 1,4 метра2414.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134 1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси/ навантаження на вісі транспортного засобу здійснюється за формулою ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%, де Хфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серія АА № 00012341 від 21.07.2023, ОСОБА_3 було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238% (3,695 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т (а.с.204)

Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених у оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК навантаження на загальну масу транспортного засобу становить 48550 кг, довжині 14.331 м при дозволеній довжині 13.716м (у разі перевезення контейнерів, або змінних кузовів). Тобто було допущено перевищення загальної маси та габаритів транспортного засобу.

Відповідно до постанови серія АА № 00012341 від 21.07.2023, ОСОБА_1 було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238% (3,695 тонн), довжині 14331 м при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн та довжині 13.716 м (у разі перевезення контейнерів, або змінних кузовів). Тобто було допущено перевищення загальної маси та габаритів транспортного засобу.

Копії відповідної постанови про накладення адміністративного стягнення серії надсилались рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується доказами поштового відправлення, наданими відповідачем. Доказів отримання не надано. (а.с.203, 204 об)

Відомості товарно-транспортних накладних суду позивачем не надані, родова ознака вантажу не зазначалася.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України від 11лютого 2015року №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

За приписами п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки ,та використовувати їх як доказ під час розгляду справ пропорушення законодавства; використовувати засоби фото -і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Дія частини другої цієї статті передбачає відповідальність за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, у вигляді штрафу у розмірах: -п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; -однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; -двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; -трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За положеннями статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті132-1цьогоКодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У той же час, відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1цьогоКодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до ч. 1ст. 279-5 КУпАПу разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цьогоКодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно з п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ №1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судовим розглядом встановлено, що постановою серії АА № 00012341 від 21.07.2023 накладено адміністративне стягнення у виді штрафів за ч. 2ст. 132-1 КУпАП, оскільки за позивачем зареєстровано транспортний засіб MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 .

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174(надалі - Порядок № 1174).

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах (п.7 Порядку).

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно - телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки-назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення,серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики,найменування власника засобу вимірювальної техніки,документи про відповідність та/або результати повірки(дата повірки,строк дії повірки); місце фіксації (кілометр+метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування,вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання,смугу руху,напрямок руху,максимальне дозволене навантаження навісь,державний номерний знак транспортного засобу,причепу,напівпричепу та інших причіпних пристроїв (уразі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу,тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка ГДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку,повну масу транспортного засобу,ширину,висоту,довжину,розподіл навантаження за вісями транспортного засобу(номер вісі,фактичне навантаження на вісь,сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей,фактичну міжосьову відстань,фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу-фронтальна,фотографія державного номерного знака транспортного засобу,фотографія державного номерного знака причепу,напівпричепу та інших причіпних пристроїв (уразі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу),оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності) (п.15 Порядку).

Згідно з п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абз. 2 п. З розділу II Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно додатку 1 Інструкції мотивувальна частина постанови має містити: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, зафіксовано транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого бо заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Так, в оскаржуваних постановах наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі, кількість вісей, спарені колеса, відстань між вісями, навантаження на вісь та загальна маса.

Таким чином, оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того, постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Відтак, зміст оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 та вимогам ст. 283 КУпАП.

З приводу обґрунтування позову в частині визнання транспортного засобу MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 під час здійснення перевезення є спеціалізованим напівпричепом самоскидом, що є підставою для перерахунку ваги за граничним розміром 42000 кг, суд зазначає наступне.

Враховуючи дані складеного протоколу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суд вважає, що вказаний транспортний засіб вантажний - спеціалізований сідловий тягач MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом самоскидом, TRAILER д.н.з. НОМЕР_4 вважати комбінованим транспортним засобом, а саме: «двовісним автомобілем з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м», для станом на час фіксації порушення не можна, оскільки самим позивачем за значено спеціалізацію напівпричепу.

Так, п.22.5 ПДР України регулюються обсяги максимального значення фактичної маси автомобілів при русі по автомобільним дорогам в залежності від типів транспортного засобу, а ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення вказаних нормативів (габаритно-вагових норм).

При цьому, тип транспортного засобу залежить від його технічних характеристик та визначається у документах на такий транспортний засіб. Дійсно в залежності від типів транспортні засоби можуть використовуватися для перевезення окремих спеціальних вантажів. Натомість, як правильно вказує позивач, найменування та спосіб навантаження товару, що перевозиться, не є обставинами, які впливають на технічні характеристика напівпричепу як контейнеровоза. Разом з тим, суд зауважує, що визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси відповідно до п.22.5 ПДР України є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова, максимальна довжина транспортного засобу 13,716метра.

При цьому, представник позивача вказує, що перевезення вантажу здійснювалося як контейнеровозом за допомогою спеціалізованого напівпричепа самоскида, що свідчить про поширення на його ТЗ інших, аніж ті, що визначила Укртрансбезпека, габаритно-вагових норм, передбачених п.22.5 ПДР України, а саме 42тони, що суперечить технічним характеристикам напівпричепу.

Відповідач, в свою чергу, зазначає, що вантаж, який перевозився транспортним засобом знаходився не у контейнері, а загальна довжина транспортного засобу перевищувала 13,716 метрів, отже загальна маса транспортного засобу не повинна була перевищувати 40 тонн.

З цього приводу суд зазначає, що визначені в п.22.5 ПДР України вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме максимальної довжини транспортного засобу та здійснення перевезення спеціалізованим транспортним засобом контейнеровозом.

Так, виокремлення в п.22.5 ПДР України законодавцем такого виду перевезень, як перевезення контейнеровозом, та встановлення іншого (вищого) вагового обмеження, може бути застосовано до спірних правовідносин та аналогічних ним лише у випадку здійснення перевезення вантажу контейнеровозом з використанням, зокрема, одного або декілька контейнерів та дотриманням допустимо-встановленої максимальної довжини транспортного засобу - 13,716метра.

Однак, як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.07.2023 серії АА 00012341 (у графі "Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення" "Фактично зафіксовані параменти ТЗ"), під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 його довжина склала 14,331 м, що перевищує гранично-допустиму довжину, встановлену для перевезення вантажу контейнеровозом ( 13,716м).

Отже, у спірній постанові відповідачем було правомірна визначено максимально дозволену фактичну масу транспортного засобу MAN TGX 18.440 ДНЗ НОМЕР_1 у 40тон.

Окрім того, судом зазначається, що відповідно до свідоцтва СТТ № 676553 про реєстрацію транспортного засобу є власником транспортного засобу - спеціалізованого напівпричепу самоскиду, TRAILER д.н.з. НОМЕР_4 , що також спростовує визначення транспортного засобу в момент здійснення вагового контролю як контейнеровоз.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363).

За визначенням, наведеним у главі 1 Правил № 363, вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Позивачем не надано доказів того, що на розміщених напівпричепах знаходились контейнери із відповідним маркуванням.

Таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортними засобами, які не є контейнеровозами в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 т.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі №814/1460/16.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма прямо вказує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Так, дії відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, а оскаржувані постанови є правомірними та такими, що відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних норм та обставин, винесена постанова серії АА № 00012341 від 21.07.2023 про накладання адміністративного стягнення є такими, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечував і наразі заперечує проти вчинення ним правопорушень, передбачених ч.2ст.132-1 КУпАП. Зазначені твердження позивача відповідачем спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

У відповідності до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 КУпАП та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно дост. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Нарівні з положенням ч. 2 ст. 77 КАС України ч. 1 ст. 77 КАС України позивач не позбавлений обов`язку подавати докази на обґрунтування позову.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, надано суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та спростовували викладене позивачем, приймаючи до уваги приписи ч. 2ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова серії АА № 00012341 від 21.07.2023, відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України. Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити строк звернення до адміністративного суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00012341 від 21.07.2023 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач- Державна служба України з безпеки на транспорті , м.Київ, вул. Антоновича, 51.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Суддя Н.О. Кравченко