Справа № 129/3653/23
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/3653/23
Провадження по справі № 2-а/129/7/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Шевчука Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягненн,

Встановив:

17.11.2023 р. позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву, а 11.12.2023 р. він подав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р., винесену інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шевчуком С.А., за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої уточнені позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шевчуком С.А. протиправно винесено постанову серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р., за якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн., оскільки 10.11.2023 р. о 11:37 год., він, ОСОБА_1 в м. Гайсині Вінницької області, керуючи автомобілем «ВАЗ 11183-110-20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та не порушуючи Правил дорожнього руху, рухаючись по вул. 1-го Травня, зі сторони м. Вінниця в напрямку м. Умань, зупинився на парковці біля магазину «Зелений Світ», що знаходиться по вул. 1-го Травня, 52, в подальшому до припаркованого його автомобіля, під`їхали працівники поліції, після чого на законну вимогу працівника поліції надав посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого працівник поліції повідомив йому, що він, ОСОБА_1 не виконав вимогу подвійної суцільної розмітки, чим порушив пункт 8.5.1. Правил дорожнього руху, а саме порушення вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, в результаті чого інспектором Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАТ № 8113540 від 10.11.2023 р. про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8113540 від 10.11,2023 р., він, ОСОБА_3 визнаний винним у здійсненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення, однак ОСОБА_1 вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесена безпідставно та не відповідає нормативним актам України, а саме

- постанова про накладення адміністративного стягнення складена інспектором поліції фактично без розгляду адміністративної справи, лише відбулось формальне заповнення бланку постанови;

- також, відсутні будь-які докази скоєння ОСОБА_1 правопорушення, яке зазначено у вказаній постанові і яким чином воно встановлено при розгляді адміністративної справи. Фактично адміністративна справа відносно ОСОБА_1 не розглядалась, протокол не складався, дослідження доказів не було, а було формальне заповнення бланку Постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- інспектор поліції не провів у встановленому порядку розгляд справи та не роз`яснив ОСОБА_1 права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (Таким чином, не роз`яснення під час розгляду справи водієві його прав є грубим порушення процедури накладення стягнення і, як наслідок, є підставою для скасування штрафу);

- інспектор поліції не надав ОСОБА_1 можливість звернутися за правовою допомогою при розгляді справи на місці події, хоча патрульні поліцейські зобов`язані забезпечити водієві, підозрюваному у порушенні ПДР, можливість звернутися за правовою допомогою при розгляді справи на місці події (Якщо правоохоронець не зробить ніяких дій для надання правової допомоги автомобілісту, то це порушить порядок розгляду постанови про адміністративне правопорушення - на цій підставі штраф може бути визнаний неправомірним в суді та буде скасований, до таких висновків дійшов Верховний суд у справі № 524/9827/16-а);

- в постанові наявні невідповідності і суперечності, а саме: в п.1 Дата розгляду справи зазначено 10.11.2023 р. 11:42 год., в п. 2 зазначено місце розгляду справи: АДРЕСА_1 зазначено час та місце скоєння: 10.11.2023 року 11:37 год. АДРЕСА_2 , не виконано вимогу подвійної суцільної розмітки, чим порушив п.8.5.1. ПДР України, (з аналізу зазначених відомостей виходить що Постанова винесена через 5 хвилин з моменту скоєння порушення, що фізично і фактично неможливо, не відповідає дійсності і фактичним обставинам справи зазначене місце скоєння і місце розгляду справи, крім того по АДРЕСА_2 взагалі відсутня будь-яка дорожня розмітка);

- п.7 Постанови - до постанови додаються фото і відео фіксації, однак будь-якої фото і відео фіксації відсутні.

Отже, не може погодитись із зазначеним рішенням інспектора поліції, оскільки вважаю постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.

28.03.2024 р. позивач ОСОБА_1 в судовезасідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю та просив судовий розгляд поданого ним позову здійснювати у його, позивача, та його представника відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Шевчук С.А. в призначені у справі судові засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, його неявка відповідно до ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

29.11.2023 р. представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Шевчука С.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р. у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП , просить відмовити в повному обсязі.

Відзив представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області обґрунтував тим, що 10.11.2023 р. приблизно 11:37 год. по вул. Соборна, 60 в м. Гайсині Вінницької області, інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шевчуком С.А. зафіксовано правопорушення ОСОБА_1 , а саме керуючи транспортним засобом «ВАЗ 11183-110-20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу подвійної суцільної розмітки, на підставі чого винесено постанову ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, за порушення п.8.5.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 КАС України встановлено, що до суб`єктів владних повноважень належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб`єкти при здійснені публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За приписами ст. 217 КУпАП. посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентується ст. 283 КУпАП.

Згідно із вимогами, які викладені у цій статті, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, також повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

З огляду на викладене вище, ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КУпАП.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, і здійснюється лише у разі:

1. якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2. якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність

транспортного засобу;

3. якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4. якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5. якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6. якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7. якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8. якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9. порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10. якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту.

11. якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

12. якщо наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених

Так, працівники поліції крім перерахованих вище підстав мають право зупинити транспортний засіб у разі:

1. Відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів;

2. Наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою;

3. Проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1. якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту;

2. якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту.

У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України з 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції.

Ч. 1 Ст. 122 КУпАП, передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в

розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.5.1. Правил дорожнього руху встановлено, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

ОСОБА_1 під час спілкування було роз`ясненно його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУпаП. Інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 встановлено факт, який підтверджує порушення вимог Ч. 1 статті 122 КУпАП - п. 8.5.1. Правил дорожнього руху.

ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, накладено у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, визначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з пунктом І розділу IV цієї Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання-громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

29.11.2023 р. представниквідповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області подав до суду письмову заяву, в який просив справу розгляду у його відсутність.

10.01.2024 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь навідзив, який поданий представником відповідача ГУНП у Вінницькій області, в якому зазначив, що вважає, що у відзиві не спростовує його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а лише обмежився посиланням і приведенням норм чинного законодавства, без надання обґрунтування і належних, допустимих доказів по справі, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення.

У зазначеному відзиві представник відповідача суперечить собі і ст.258 КУпАП, зазначаючи і посилаючись на норми КУпАП та Інструкції МВС №1395 вибірково, про те, що інспектор поліції при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та складанні Постанови діяв у відповідності до чинного законодавства і протокол в даних випадках не складається, хоча це не відповідає дійсності і згідно діючого законодавства є порушенням.

А далі по тексту зазначає (в намагання обґрунтувати наявність адміністративного правопорушення, тому що жодних доказів суду не надано) про те, що доказом по справі може бути особисте спостереження посадової особи, тобто інспектора поліції, який спостерігає за порушенням ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення лише коли воно зафіксовано в установленому законом порядку, тобто при складанні протоколу згідно ст.254, 256 КУпАП.

Крім того, по аналогічним справам є судова практика (постанова від 26.04.2018 у справі №338/1/17), в якій Верховний Суд визнав вірними, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Верховний Суд вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо.

Посилання Відповідача лише на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення Верховний Суд визнав помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

А постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення, а також перелічені випадки (статті КУпАП в перелік яких не відносяться ч.1. ст.122) тобто правопорушення по якому була винесена відповідна постанова на Позивача.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем не складався.

Якщо відповідач обмежився формальним складанням постанови без розгляду справи, виписав «штраф» у службовому автомобілі, без проведення розгляду справи, такий штраф є незаконним (аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою з розгляду аналогічних справ) .

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. В той же час приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.73, ст.74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Такий висновок узгоджується з позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 524/9716/16-а від 13.02.2020 р.

Немає складу адміністративного правопорушення без зазначення технічного засобу у постанові про порушення ПДР, тому провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016)

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № №524/9716/16-а.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги позивача щодо скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань.

Доведено, що 10.11.2023 р., винесено постанову інспектором Гайсинського РУП капітаном лейтенантом поліції Шевчуком С.А., за якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн., в якій в графі час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, зазначив, - «10.11.2023 р. 11:37 год. в м. Гайсин, по вул. Соборна, 60/м. Гайсин, вул. 1-го Травня, водій ОСОБА_1 керуюючи автомобілем «ВАЗ 11183-110-20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу подвійної суцільної розмітки, чим порушив пункт 8.5.1. Правил дорожнього руху», однак працівник поліції під час розгляду справи про накладення адміністративного стягнення не врахував вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також оскаржувана постанова не містить повного опису обставин, тобто в ній не зазначено, конкретне місце скоєння адміністративного правопорушення, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, крім того відповідач не надав фото, відео фіксацію порушення Правил дорожнього руху.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч.1 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, лише за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідачем у справі, який є суб`єктом владних повноважень, під час розгляду вказаного адміністративного позову в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду жодного доказу щодо правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем, а згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а також оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, без перевірки доводів ОСОБА_1 щодо його невинуватості та доводів щодо не порушення Правил дорожнього руху, тобто розгляд справи був необ`єктивним, а тому з урахуванням вказаних обставин у своїй сукупності суд визнає, що з метою захисту прав позивача необхідно Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р., винесену інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шевчуком С.А., за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Поданий представником відповідача ГУНП у Вінницькій області відзив судом під час ухвалення рішення у справі до уваги не береться, оскільки твердження представника відповідача повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.

Окрім цього, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, - а це є самостійними підставами її скасування.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № 8113540 від 10.11.2023 р., винесену інспектором Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шевчуком Сергієм Анатолійовичем, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: