Справа № 260/1026/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2024 року м. Ужгород№ 260/1026/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВІС" (пл. Кирила і Мефодія, 1, 58,м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88018) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1,м. Львів,Львівська обл., Львівський р-н,79007), про скасування рішення про коригування митної вартості товарів

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВІС" звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці , яким просить:

1. Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/100515/2 від 23.08.2023 року.

2. Визнати протиправною картку відмови Львівської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 209230/2023/002180 від 23.08.2023 року та скасувати її.

Позовні вимоги мотивовані тим , що позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію 23UA5U7, однак декларанту було виставлено вимогу про надання додаткових документів, на що митним брокером, який працює від імені товариства зазначив, що такі документи додавалися.

Незважаючи на подання всіх документів, митний орган видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортного засобу комерційного призначення № UA 209230/2023/002180 від 23.08.2023 року.

23 серпня 2023 року митним брокером, який діє від імені товариства, було подано ще одну митну декларацію № 23UA34U9 для розмитнення спірної вартості товару. В графі 43 митної декларації декларантом було вказано першим метод визначення митної вартості товару, проте митний орган знову скоригував митну вартість товару і товар був розмитнений по шостому (резервному) методу. Разом із повторною митною декларацією до митного оформлення подавалися документи, які зазначені в графі 44 цієї МД.

В той самий день митним органом було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №^А209000/2023/100515/2 в якому зазначався перелік недоліків, через які спірна партія товару не могла бути розмитнена за вказаним у митній декларації методом, саме за першим методом (за ціною договору).

Для досудового врегулювання спору представником позивача 07.02.2024 було надіслано до Львівської митниці лист з документами, про які було зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів. Але станом на 16.02.2024 року - жодної відповіді нам не надійшло.

22 лютого 2024 року ухвалою ЗОАС було відкрито спрощене позовне провадження та зобов`язано відповідача надати суду копію оскаржуваного рішення ( у форматі шрифту 12-14) та всі документи, на підставі яких воно винесено та на які посилається у ньому сам відповідач, докази, на підставі чого митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, визначила, що митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом., та який саме товар (його опис) зазначеного в МД UA209230/2023/078923 від 25.07.23, де вартість товару становить 6,16 дол. США за кг. взявся до уваги, а також документальні докази неможливості застосування попередніх методів.

04 березня 2024 року, на виконання ухвали суду надано витребувані документи.

11 березня 2024 року відповідач надав Відзив на позов, в якому виклав свої заперечення. Зокрема, зазначив, що згідно наданих до митного контролю CMR від 16.08.2023 № 2438 у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ТК DOMINION LLC, проте, за зазначеним маршрутом (даного перевізника) декларантом не надано договір перевезення, платіжні документи, заявку, рахунок-фактуру та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Отже заявлена у рахунку на перевезення вартість доставки товару до митного кордону України викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини; -відповідно до вимог п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 20.03.2023 № RVS20230320 зазначено, що оплата за товар який ввозиться здійснюється або у формі передплати або з відтермінуванням у термін до 360 днів.

У рахунку фактурі від 14.06.2023 №У відсутня інформація про термін оплати товару, декларантом не надано банківський платіжний документ щодо оплати товару. Таким чином, умови зовнішньоекономічної угоди щодо оплати товару визначені некоректно та незрозуміло; у гр.«країна призначення» митної декларації країни відправлення товару від 20.06.2023 №17925543 вказано - Польща, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. За результатами опрацювання додаткових документів встановлено наступне: банківський платіжний документ (сума, яка зазначена у документі не відповідає сумі яка вказана у рахунку - фактурі, а у гр. 70 документу вказана митна декларація, яка не стосується даного митного оформлення товару); прайс-лист підприємства виробника (прайс-лист має адресний характер і не може бути використаний в якості цінової пропозиції у звичайній торгівельній практиці для широкого кола осіб); договір перевезення; висновок експертної організації (як визначено у самому висновку носить інформативний характер); прибуткові накладні; інформацію з мережі INТЕRNЕТ; митні декларації попередніх оформлень ( не можуть бути використан,і які підтвердження заявленої митної вартості, так як по даним оформленням було здійснено корегування вартості товару, у гр. 43 вказано 1 6). Таким чином, додатково надані декларантом документи, під час проведення митної оцінки, уважно розглянуті та проаналізовані. Разом з тим документів, які спростовують попередньо виявлені розбіжності, декларантом не надано. У зв`язку з неможливістю застосувати попередні методи визначення митної вартості, зазначені у ст. 59,60,62,63 МКУ митним органом був застосований метод 2г( ст.64 МКУ), а джерелом слугувала МД UA209230/2023/078923 від 25.07.2023, де вартість такого товару становить 6,16 дол. США за кг (даного виду товару). Також відповідач звертає увагу, що позивач помилково посилається на рішення Верховного Суду від 29.07.2020 року у справі 420/1709/19,оскільки позиція касаційної інстанції не є релевантною до даних правовідносин. Водночас, відповідач посилається на рішення Верховного Суду, що викладені у постановах № 813/628/17 від 12.07.2022 де зазначено, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Зазначає, що , митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості. Таким чином, подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а отже митний орган при здійсненні митного оформлення не мав можливості, з огляду на відсутність документального підтвердження відомостей складових митної вартості, перевірити правильність здійсненого декларантом розрахунку митної вартості.

13 березня 2024 року представник позивача надав Відповідь на відзив, в якій вказав, що задля підтвердження розміру транспортних витрат декларант має Довідку про транспортні витрати. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен, підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерсьумовикі документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. А законом такий доказ не визначений. Вказані обставини по суті свідчать про те, що витребовуючи від позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, вимог Митного кодексу України. Вищезазначені витрати, а саме: витрати на навантаження (навантажувальні роботи), витрати на вивантаження, а також витрати на оформлення експортної митної декларації та витрати на інші формальності, необхідні для експорту включені до ціни товару відповідно до базису поставки РОВ NINСВО (Інкотермс 2010). Страхування розмитнюваного товару не здійснювалося, тому окремих витрат на нього не передбачено. Зауважує , що поданий до митного оформлення прайс-лист виробника від 10.06.2023 року у розумінні ст.52 МКУ має об`єктивний характер, оскільки містить достовірні відомості про вартість товарів. Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Обставини встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВІС" та компанія ZHEJIANG YA ZHI XING AUTOMOBILE COMPONENTS CO. LTD, Народна Республіка Китай, уклали договір №RVS20230320 від 20.03.2023 року, предметом якого є зобов`язання Продавця виготовити та продати автомобільні запчастини тільки ТОВ «Рівіс».

ТОВ «РІВІС» уклало договір з ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» № RVS05.02.2019 про транспортно-експедиторське обслуговування від 5 лютого 2019 року, у якому в п.2.1.1. обумовлюється, що «За рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надати інші послуги Клієнту за погодженням Сторін, в тому числі, митне оформлення вантажу. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання, та другими організаціями, документам, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна .

24.07.2023 року ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» уклало договір з ТОВ " ТК ДОМІНІОН"№ 24/07/23 перевезення вантажів автотранспортом, предметом якого є п. 1.1. - Замовник доручає і оплачує перевезення вантажу, а Виконавець бере на себе зобов`язання перевезти вантаж по території України/та або за її межами, в міжнародному сполученні, і доставити його належному отримувачу, згідно із транспортною накладною (ТТН/СМК), вантажним транспортом (контейнеровоз, тент, рев, ізотерм, і т. п.), що належить Виконавцю на праві власності або залучений (для перевезень по території України) в іншій формі, на умовах, погоджених Сторонами цього Договору.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці митну декларацію 23UA5U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації ( Пружини спіральні, гвинтові, стискання, що використовуються в системі підвіски легкових автомобілів, нові, не для промислового складання транспортних засобів, в асортименті, нові, не для промислового складання транспортних засобів, в асортименті.

На підставі даної митної декларації декларанту було 21.08.2023 року виставлено вимогу про надання додаткових документів.

На вимозі митним брокером, який працює від імені товариства, було зазначено, що із такою вимогою декларант ознайомлений 21.08.21 року і перелік додаткових документів, які додавалися 22.08.23 року до такої вимоги, а саме:

- рахунок-фактура (інвойс) №Y від 14.06.2023 на поставлені товари

- зовнішньо-економічний контракт №RVS20230320 від 20/03/2023 з виробником-постачальником,

- документи на підтвердження вартості транспортних витрат (рахунок і довідки),

- договір про транспортне експедирування № RVS05.02.2019 від 05.02.2019,

- заявка на транспортування та експедирування контейнерів №1 від 16.05.2023,

- експортна декларація 17925543 від 20/06/2023 країни експортера (Китай),

- бухгалтерська документація (прибуткові/видаткові накладні, виписка по розрахунках з іноземним партнером, картка рахунку),

- банківські валютні перекази,

- специфікація №Y від 14.06.2023 виробника експортера,

- прайс лист виробника - експортера,

- звіт про незалежну експертну оцінку №321-08-223 від 22.08.2023 щодо вартості аналогічних поставлених товарів,

- заявка імпортера ВН-0005605 від 12.06.2023,

- INТЕRNЕТ посилання на сайти з пропозиціями аналогічних товарів на внутрішньому ринку,

- лист імпортера щодо призначення - імпортованих товарів до бюджетного сегменту легкових автомобілів,

- копія митної декларації №23UA01U0 03-03-2023 (в т.ч. інвойс),

- копія митної декларації №23UA81U1 15 03-2023 (в т.ч. інвойс),

- копія митної декларації №23UA23U0 13 06 2023 в т.ч. інвойс).

23 серпня 2023 року митним брокером ОСОБА_1 , який діє від імені товариства, було подано ще одну митну декларацію № 23UA34U9 для розмитнення спірної вартості товару. В графі 43 митної декларації декларантом було вказано першим метод визначення митної вартості товару. Разом із повторною митною декларацією до митного оформлення подавалися документи, які зазначені в графі 44 цієї МД.

23 серпня 2023 року Львівська митниця видала карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 209230/2023/002180 від 23.08.2023 року.

23 серпня 2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/100515/2 у якому зазначено:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №°4495-УІ( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - згідно наданих до митного контролю СМR від 16.08.2023 №2438 у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ТК DOMINION LLC, проте за зазначеним маршрутом (даного перевізника) декларантом не надано договір перевезення, платіжні документи, заявку, рахунок-фактуру та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Отже заявлена у рахунку на перевезення вартість доставки товару до митного кордону України викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини; - відповідно до вимог п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 20.03.2023 №RVS20230320 зазначено що оплата за товар який ввозиться здійснюється або у формі передплати або з відтермінуванням у термін до 360 днів. У рахунку фактурі від 14.06.2023 №Y відсутня інформація про термін оплати товару, декларантом не надано банківський платіжний документ щодо оплати товару, таким чином умови зовнішньоекономічної угоди щодо оплати товару визначені некоректно та незрозуміло; - у гр. «країна призначення» митної декларації країни відправлення товару від 20.06.2023 №17925543 вказано - Польща, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі - продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс -листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу, декларантом додатково надано: - банківський платіжний документ (сума яка зазначена у документі не відповідає сумі яка вказана у рахунку - фактурі а у гр. 70 документу вказана митна декларація яка не стосується даного митного оформлення товару); - прайс-лист підприємства виробника. (прайс-лист має адресний характер і не може бути використаний в якості цінової пропозиції у звичайній торгівельній практиці для широкого кола осіб); - Договір перевезення; - висновок експертної організації (як визначено у самому висновку носить інформативний характер); - прибуткові накладні; - інформацію з мережі INТЕЕNЕТ; - митні декларації попередніх оформлень ( не можуть бути використані які підтвердження заявленої митної вартості, так як по даним оформленням було здійснено корегування вартості товару, угр. 43 вказано 1 6);

Таким чином додатково надані декларантом документи, під час проведення митної оцінки, уважно розглянуті та проаналізовані. Разом з тим документів які спростовують попередньо виявлені розбіжності, декларантом не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №°4495-УІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару №° 2 слугувала МД ІІА209230/2023/078923 від 25.07.2023 де вартість такого товару становить 6,16 дол. США за кг (даного виду товару)."

Представником позивача було здійснено спробу досудового врегулювання спору.

07 лютого 2024 року представником позивача було надіслано лист, а саме адвокатський запит із описом вкладення про направлення Львівській митниці додаткових документів, про які митний орган зазначав у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Станом на 16.02.2024 року - відповіді не надійшло.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Згідно із ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно із ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.2. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. 3. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

- у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

5. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

6. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

7. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У відповідності до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

5. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

6. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

7. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

8. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

9. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

10. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Суд зазначає, що законодавством визначений чіткий перелік підстав, за наявності яких митний орган вправі витребовувати від декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. Такими підставами, зокрема є наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У Постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі №420/1709/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості.

Такі висновки Верховного Суду свідчать про те, що коригування митної вартості можливе лише за передбачених законом підстав, а вихід за межі таких підстав свідчить про неправомірність дій митного органу.

Суд звертає увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен, підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. А законом такий доказ не визначений.

Ще однією причиною коригування митної вартості товару було те, що згідно наданих до митного контролю CMR від 16.08.2023 № 2438 у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ТК DOMINION LLC, проте за зазначеним маршрутом (даного перевізника) декларантом не надано договір перевезення, платіжні документи, заявку, рахунок-фактуру та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Отже заявлена у рахунку на перевезення вартість доставки товару до митного кордону України викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини.

Однак, у поданих документах відсутні будь-які суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару. З даного приводу суд звертає на висновки , які були зроблені Верховним Судом 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, у якій Верховний Суд звернув увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. А законом такий доказ не визначений.

Що стосується того, що відповідачем вказано у гр. «країна призначення» митної декларації країни відправлення товару від 20.06.2023 №17925543 вказано - Польща, що суперечить умовам даної зовнішньоекономічної операції», то дане зауваження спростовується тим, що в митній декларації країни відправлення від 20.06.2023 №17925543 є пункт де, дійсно зазначається Польща, оскільки порти в Україні станом від 24.02.2022 року початок повномасштабної війни - недоступні для контейнеровозів. Також в цьому документів в окремій графі «країна торгівлі» відмічена Україна, та вантажоотримувач RIVIS LLS.

Оскільки вартість товару , зазначена в інвойсі вказана як 5068,77, 4520,90, 15156,00 , що в сумі дорівнює 24 745,67, то ця я сума є тотожною з сумою, по якій розмитнюють спірну партію товарів.

Суд зазначає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДМСУ про митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

В спірному рішенні про коригування митної вартості відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, не подані декларантом; які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів.

Верховним Судом у відповідних постановах неодноразово акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДМС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.

В даній справі судом також враховано судову практику ВААС , зокрема у справі № 260/4307/23.

Таким чином, зазначені митницею у повідомленнях та рішеннях про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів та необхідність його скасування разом з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 209230/2023/002180 від 23.08.2023 року.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВІС" до Львівської митниці про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/100515/2 від 23.08.2023 року.

3. Скасувати картку відмови Львівської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 209230/2023/002180 від 23.08.2023 року та скасувати її.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РІВІС" (площа Кирила і Мефодія, буд. 1, кв. 58, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова