Справа № 500/4331/22
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа №500/4331/22

адміністративне провадження №К/990/11283/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Загороднюка А.Г., Мацедонської Е.В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року у справі №500/4331/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням зміни предмету позову, просив визнати протиправним та скасувати пункт 38 наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 15 червня 2022 року №159 (по стройовій частині), згідно з яким солдата ОСОБА_1 визнано таким, що припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у зв`язку із дезертирством 15 червня 2022 року; визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2022 року №1456-ОД згідно з яким, стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допущений до тимчасового виконання обов`язків за посадою стрілець-помічник гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 визнано таким, що самовільно залишив військову частину (без особистої зброї) з 14 червня 2022 року по 16 червня 2022 року, терміном до 10 діб.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 38 наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 15 червня 2022 року №159 (по стройовій частині) згідно з яким, солдата ОСОБА_1 визнано таким, що припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у зв`язку із дезертирством 15 червня 2022 року. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2022 року №1456-ОД згідно з яким, стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допущений до тимчасового виконання обов`язків за посадою стрілець-помічник гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 визнано таким, що самовільно залишив військову частину (без особистої зброї) з 14 червня 2022 року по 16 червня 2022 року, терміном до 10 діб.

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року заяву представника позивача Слізяк Мар`яни Миколаївни про вирішення питання про судові витрати задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі №500/4331/22 змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини додаткового рішення у наступній редакції:

" Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 2000 (дві тисячі) гривень".

У решті додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі №500/4331/22 залишено без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, поданою 25 березня 2024 року через підсистему "Електронний суд".

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки у порушення вимог частини четвертої зазначеної норми до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

У касаційній скарзі скаржник просить звільнити військову частину від сплати судового збору, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань, оскільки усі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів Збройних Сил України в ході виконання завдань за призначенням.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Виключний перелік осіб, що мають право на звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, у зв`язку з не наданням доказів фінансової неможливості скаржника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 481 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2023 році фізичною особою вимоги якої були задоволені частково судами попередніх інстанцій щодо однієї вимоги немайнового характеру.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки касаційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 1587,84 грн (2481,00 грн х 0,4*200%*0,8)

Реквізити для сплати судового збору:

ГУК у м.Києві/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України, Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору, у визначеному Судом розмірі.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2024 року у справі №500/4331/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів- залишити без руху.

3. Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

5. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

………………………….

...........................

…………………………

Н.М. Мартинюк

А.Г. Загороднюк

Е.В. Мацедонська

Судді Верховного Суду