Справа № 480/8922/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Справа № 480/8922/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8922/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) , в якій просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в зарахуванні до страхового (трудового) стажу, що дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періоду проходження військової служби в лавах радянської армії з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік, періоду роботи електриком, по вахтово - експедиційному методу, у нафтогазодобувному управління «Майськнафта» ВАТ «Юганськнафтогаз» (селище Пить-Ях Тюменської області росії) з 10.10.1991 року по 16.11.1993 року, періоду роботи інженером-наладчиком, по вахтово-експедиційному методу у спеціалізованому монтажно-налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка» (м.Сургут Ханти - Мансійського автономного округу росії), в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка» з 26.11.1993 року по 24.09.1996 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового (трудового) стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду проходження військової служби в лавах радянської армії з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік, періоду роботи електриком, по вахтово - експедиційному методу, у нафтогазодобувному управління «Майськнафта» ВАТ «Юганськнафтогаз» (селище Пить-Ях Тюменської області росії) з 10.10.1991 року по 16.11.1993 року, періоду роботи інженером-наладчиком, по вахтово-експедиційному методу у спеціалізованому монтажно-налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка» (м.Сургут Ханти - Мансійського автономного округу росії), в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка» з 26.11.1993 року по 24.09.1996 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про розрахунок наявного страхового (трудового) стажу для призначення пенсії після набуття 60 річного віку. Разом із заявою було подано необхідні для призначення пенсії документи. За результатами розгляду його заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області було направлено відповідь від 23.05.2023 року № 1800-0205-6/21961 та розрахунок зарахованого стажу.

Ознайомившись з розрахунком зарахованого стажу станом на 23.05.2023, позивач стверджує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було протиправно не зараховано до його страхового стажу період проходження ним строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік, період роботи з 10.10.1991 року по 16.11.1993 року електромонтером в нафтогазодобувному управління «Майськнафта» ВАТ «Юганськнафтогаз» (селище Пить-Ях Тюменської області росії) по вахтово - експедиційному методу та період роботи з 26.11.1993 року по 24.09.1996 року інженером-наладчиком у спеціалізованому монтажно- налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка» (м.Сургут Ханти - Мансійського автономного округу росії).

Вважаючи таку поведінку державного органу протиправною та такою, що порушує, конституційні права на соціальний захист, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Копія даної ухвали була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області через підсистему "Електронний суд" та отримана ним 07.09.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, відзиву на позовну заяву суду надано не було.

Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про розрахунок наявного страхового (трудового) стажу для призначення пенсії після набуття 60 річного віку.

За результатами розгляду його заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області було направлено відповідь від 23.05.2023 року № 1800-0205-6/21961 (а.с.16) та розрахунок зарахованого стажу станом на 25.05.2023 (зв. бік а.с. 16).

Відповідно до розрахунку стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 до стажу позивача не зараховано період проходження ним строкової військової служби в лавах радянської армії з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік та період роботи з 26.11.1993 року по 24.09.1996 року інженером-наладчиком у спеціалізованому монтажно - налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка». Період роботи ОСОБА_1 з 10.10.1991 року по 16.11.1993 року електромонтером в нафтогазодобувному управління «Майськнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» (селище Пить-Ях Тюменської області росії) по вахтово - експедиційному методу лише частково, а саме з 10.10.1991 по 31.12.1991.

У подальшому, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.08.2023 року № 1800-0202-8/36140 (а.с.38-39) позивачу зокрема повідомлено, що особливості врахування стажу, отриманого за кордоном, залежать від наявності міжнародних договорів про пенсійне забезпечення між Україною та державою, в якій працюють громадяни України. Питання зарахування періодів роботи на території російської федерації при призначенні пенсії в Україні регулювалося Угодою про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, однак 30 січня 2023 року російська федерація припинила участь у вищезазначеній Угоді. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 дію Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, вчиненої 14.01.1993, припинено.

Враховуючи вищезазначене, на переконання відповідача, підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 01.01.1992 по 16.11.1993 та з 26.11.1993 по 24.09.1996 на території російської федерації відсутні.

Також, у вказаному листі вказано, що періоди проходження строкової військової служби з 26.06.1988 по 13.06.1990 та роботи 10.10.1991 по 31.12.1991 в нафтогазодобувному управлінні "Майськнафта" зараховані до загального стажу роботи позивача, що підтверджується розрахунком стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 16.08.2023 (зв. бік а.с. 39).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058- IV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Таким чином, для призначення позивачу пенсії за віком після набуття ним встановленого законом 60-річного віку, його загальний страхований стаж повинен був становити не менше 30 років.

За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

За змістом частини першої ст. 1 Закону № 1058-IV термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

При цьому, за змістом позовної заяви у межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності незарахування відповідачем-1 до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду проходження ним строкової військової служби в лавах радянської армії з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік, періоду роботи з 10.10.1991 року по 16.11.1993 року електромонтером в нафтогазодобувному управлінні "Майскнефть" ВАТ «Юганскнефтегаз» по вахтово - експедиційному методу та періоду роботи з 26.11.1993 року по 24.09.1996 року інженером-наладчиком у спеціалізованому монтажно- налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка».

Водночас, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.08.2023 року № 1800-0202-8/36140 встановлено, що періоди проходження строкової військової служби з 26.06.1988 по 13.06.1990 та роботи з 10.10.1991 по 31.12.1991 в нафтогазодобувному управлінні "Майскнефть" зараховані до загального стажу роботи позивача, що підтверджується розрахунком стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 16.08.2023 (зв. бік а.с. 39).

Поряд з цим, судовому захисту підлягає лише порушене право, захист непорушених прав не узгоджується із завданням та принципами адміністративного судочинства.

Відтак, предметом розгляду у даній справі є надання оцінки правомірності дій відповідача щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 по 16.11.1993 та з 26.11.1993 по 24.09.1996 на території російської федерації до страхового стажу.

Так, дослідженням трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.9-11) в межах спірних періодів роботи, що розглядаються, встановлено, що позивач:

- 10.10.1991 - прийнятий електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання четвертого розряду в службу релейного захисту, автоматики і грозоізоляції на базу виробничого обслуговування електричних мереж та електричного обладнання вахтово - експедиційним методом з м. Івано-Франківськ в нафтогазодобувне управління «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» (наказ від 09.10.1991 № 646);

- 16.11.1993 - звільнений відповідно до п.1 ст. 33 КЗпП рф у зв`язку зі скороченням (наказ від 11.11.1993 № 613);

- з 26.11.1993 - прийнятий інженером-наладчиком другої категорії вахтово - експедиційним методом роботи Нефтеюганського округу у спеціалізованому монтажно- налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка» (наказ від 25.11.1993 № 298/к);

- підприємство реорганізовано у акціонерне товариство відкритого типу "Трест Сибкомплектмонтажналадка";

- 24.09.1996 - звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 31 КЗпП рф (наказ від 25.09.1996 № 143 к).

Як встановлено судом, з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.08.2023 року № 1800-0202-8/36140, підставою для неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.01.1992 по 16.11.1993 в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» та з 26.11.1993 по 24.09.1996 в спеціалізованому монтажно-налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка», в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка» стало те, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, а 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон від 01.12.2022 № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Тому після зупинення дії Конвенція 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення.

Втім суд не погоджується з такими висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

За приписами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

В силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Трудовою книжкою позивача, копія якої наявна в матеріалах справи та дійсність якої не ставиться під сумнів відповідачем, підтверджується факт роботи позивача на території російської федерації.

При цьому дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Законом України від 01.12.2022 № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що набрала чинності для України 14 липня 1995 року, зокрема, стаття 13 якої допускала прийняття на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення документів, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою.

Втім згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 Україна, як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не стосуються періодів трудової діяльності осіб, що мали місце в період дії вказаної Угоди, тобто до 01.01.2023.

Незарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення. За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Варто зауважити, що відповідно до частини 1 статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.

Таким чином, доводи відповідача, зазначені в листі від 16.08.2023, щодо прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 та Закону України № 2783-IX, який набрав чинності 23.12.2022, не є підставами для відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи спірного періоду роботи позивача на територіїї рф, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень, а позивач працював у російській федерації в той час, коли Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав. При цьому, суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи зараховуються до трудового стажу, а тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу періоду роботи в російській федерації з огляду на припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та на прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 та Закону України № 2783-IX.

Таким чином, враховуючи досліджені докази у справі, з огляду на те що періоди роботи ОСОБА_1 на території російської федерації з 01.01.1992 по 16.11.1993 та з 26.11.1993 по 24.09.1996 мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періоду його роботи з 01.01.1992 по 16.11.1993 електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання четвертого розряду служби релейного захисту, автоматики і грозоізоляції бази виробничого обслуговування електричних мереж та електричного обладнання вахтово - експедиційним методом в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» та періоду роботи з 26.11.1993 по 24.09.1996 інженером-наладчиком другої категорії вахтово - експедиційним методом роботи Нефтеюганського округу у спеціалізованому монтажно- налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка», в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка».

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду його роботи з 01.01.1992 по 16.11.1993 електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання четвертого розряду служби релейного захисту, автоматики і грозоізоляції бази виробничого обслуговування електричних мереж та електричного обладнання вахтово - експедиційним методом в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» та періоду роботи з 26.11.1993 по 24.09.1996 інженером-наладчиком другої категорії вахтово - експедиційним методом роботи Нефтеюганського округу у спеціалізованому монтажно- налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка», в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка».

Стосовно вимоги про зарахування до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду проходження ним строкової військової служби в лавах радянської армії з 26.06.1988 року по 13.06.1990 рік та періоду роботи з 10.10.1991 року по 31.12.1991 року електромонтером в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» по вахтово - експедиційному методу, суд зазначає, що вказані періоди зараховані відповідачем, що підтверджується розрахунком стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 16.08.2023 (зв. бік а.с. 39). Доказів протилежного суду не надано.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періоду його роботи з 01.01.1992 по 16.11.1993 електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання четвертого розряду служби релейного захисту, автоматики і грозоізоляції бази виробничого обслуговування електричних мереж та електричного обладнання вахтово - експедиційним методом в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» (мовою оригіналу) та періоду його роботи з 26.11.1993 по 24.09.1996 інженером-наладчиком другої категорії вахтово - експедиційним методом роботи Нефтеюганського округу у спеціалізованому монтажно-налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка», в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка» (мовою оригіналу).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періоду його роботи з 01.01.1992 по 16.11.1993 електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання четвертого розряду служби релейного захисту, автоматики і грозоізоляції бази виробничого обслуговування електричних мереж та електричного обладнання вахтово - експедиційним методом в нафтогазодобувному управлінні «Майскнефть» ВАТ «Юганскнефтегаз» (мовою оригіналу) та періоду його роботи з 26.11.1993 по 24.09.1996 інженером-наладчиком другої категорії вахтово - експедиційним методом роботи Нефтеюганського округу у спеціалізованому монтажно-налагоджувальному управлінні тресту «Сибкомплектмонтажналадка», в подальшому перетвореному у АТВТ «Трест Сибкомплектмонтажналадка» (мовою оригіналу).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) суму судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко