Справа № 520/36979/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 р. Справа № 520/36979/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. ОСОБА_1 28.02.2022 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 був мобілізований до лав ЗСУ. Наказом командира Державної організації (установи, закладу) Військова частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 № 117 був зарахований в списки Військової частини НОМЕР_1 на посаду водія - радіотелефоніста. 11.10.2023 позивачем направлено рапорт до військової частини про звільнення з лав ЗСУ, який прийнято військовою частиною 20.10.2023. Проте, питання щодо звільнення позивача з військової служби відповідачем не було вирішено. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що військова частина НОМЕР_1 - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Безпосередньо весь особовий склад військової частини НОМЕР_1 в складі механізованих військ України, на підставі ОСУВ Хортиця № 116/1/615т/ ОКП від 24.08.2022, бойовий наказ командира бригади № 34/12/119т від 25.08.2022, на даний час виконують завдання щодо утримання зайнятих районів, рубежів і позицій, відбиття ударів противника, прориву оборони противника, розгрому його військ, захоплення важливих районів, рубежів і об`єктів, в цілому виконують завдання з протидії збройній агресії рф за для збереження незалежності та волі народу України, що обмежує доступ до засобів поштового та телекомунікаційного зв`язку в умовах ведення постійних бойових дій та оперативного переміщення. Військова частина забезпечує ведення бойових дій на території 3-х областей - Харківської, Луганської, Донецької та не має постійного пункту дислокації. Бойові підрозділи - батальйони, роти - дислоковані на фронті завдовжки більш ніж 500 км, в тому числі на тимчасово окупованих територіях України, що ускладнює вчасне складання документів, подання та опрацювання рапортів, повідомлень, будь-яку документальну роботу. У бойовій обстановці відбулась зміна керівника штабу та керівника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 . Фінансово-економічна та юридична служба весь час бойових дії перебувають на 2-й лінії оборони на відстані 20 км від лінії зіткнення під постійним обстрілами ворога.

Рапорт позивача до військової частини НОМЕР_1 не надходив, в журналі реєстрації вхідної кореспонденції не реєструвався. З доданого позивачем опису вкладення у цінний лист неможливо встановити хто його отримав - зазначена лише АДРЕСА_1 - без вказання номеру будинку/офісу і т.д. В той же час, на зворотньому повідомленні (квитанція пошти про отримання) - зазначена військова частина НОМЕР_1 з поштовою адресою у Дружківці.

Представник позивача через систему "Електронний суд" надіслав відповідь на відзив, в якій підтримав правову позицію, викладену у позові, додатково зазначивши, що твердження військової частини НОМЕР_1 щодо неотримання рапорту про звільнення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що юридичною адресою відповідача є АДРЕСА_1 , без зазначення номеру будинку, офісу і т.д. Зазначена адреса вказана також відповідачем у відзиві на позовну заяву. Саме на цю адресу позивач надіслав рапорт про звільнення. Крім того, з рекомендованого повідомлення про вручення вбачається, що рапорт був вручений саме представнику військової частини НОМЕР_1 а не іншій особі. Факт отримання відповідачем рапорту про звільнення підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком, рекомендованим повідомленням про вручення поштового листа та роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» поштового стосовно відправлення №272.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2022 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 був мобілізований до лав ЗСУ.

Наказом командира Державної організації (установи, закладу) Військова частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 № 117 був зарахований в списки Військової частини НОМЕР_1 на посаду водія - радіотелефоніста.

Позивач подав рапорт до Військова частини НОМЕР_1 , в якому просив видати наказ про його звільнення з військової служби відповідно до абз. 3 пп. г) п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 23 - 25).

В обґрунтування рапорту зазначено, що мати його дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тяжко хворіє та потребує постійного стороннього нагляду.

Разом з рапортом було надано додаткові документи: копію паспорту та коду; копію паспорту, коду та витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про шлюб; копію паспорту та коду ОСОБА_3 ; копію висновку лікарсько-консультативної комісії КНП "Широківський центр ПМД" від 29.09.2023 №161/1. Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи (а.с. 16 - 22).

Вищеказаний рапорт 11.10.2023 року було направлено засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_1 та отримано уповноваженим представником 20.10.2023, що підтверджується підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення, а також роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти в мережі Інтернет за відповідним трек-номером (а.с. 26 - 28).

Як зазначив позивач у позовній заяві, станом на день звернення позивача до суду з позовною заявою, рапорт відповідачем не розглянуто, питання щодо звільнення з військової служби не вирішено.

У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що рапорт позивача до військової частини НОМЕР_1 не надходив, в журналі реєстрації вхідної кореспонденції не реєструвався. З доданого позивачем опису вкладення у цінний лист неможливо встановити хто його отримав - зазначена лише АДРЕСА_1 - без вказання номеру будинку/офісу і т.д. В той же час, на зворотньому повідомленні (квитанція пошти про отримання) - зазначена військова частина НОМЕР_1 з поштовою адресою у Дружківці.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, адресатом є фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці.

Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку (абз. 26 п. 2 Правил).

Відповідно до п. 8 Правил до внутрішніх поштових відправлень, зокрема, належать листи з оголошеною цінністю.

Пунктом 89 Порядку встановлено, що реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку (п. 90 Правил).

Аналіз вище зазначених норм дає підстави дійти висновку, що оператор поштового зв`язку при видачі відправлень адресату повинен переконатись, що відправлення забирає саме та особа, якій було адресовано відповідне відправлення. Якщо відправлення було адресовано юридичні особі, оператор поштового зв`язку повинен переконатись у наявності відповідних повноважень особи, яка отримує відправлення, на отримання поштової кореспонденції від імені такої юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, юридична адреса Військова частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 . При цьому, номеру будинку, офісу тощо не вказано. Відповідно, ця адреса вказана була позивачем в описі вкладення до цінного листа (а.с. 24). Крім того, така адреса вказана представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Стосовно того, що у повідомленні про вручення поштового відправлення визначено поштову адресу адресата Військової частини НОМЕР_1 як "Дружківка" (а.с. 26), суд зазначає, що з роздруківки з сайту "Укрпошти" за трекінгом поштових відправлень 272 вбачається, що відправлення надійшло на сортувальний центр м. Харків 17.10.2023. Після чого відправлення спрямовано на сортувальний центр м. Красматорськ та м. Дружківка, де і було отримано / вручено 20.10.2023 (а.с. 27 - 28).

На офіційному сайті "Укрпошти" (розділ Послуги / Переадресація відправлення) міститься інформація про наявність сервісу переадресації відправлень, що здійснюється одержувачем поштового відправлення.

Зважаючи, що у відзиві на позов представник відповідача зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 забезпечує ведення бойових дій на території 3-х областей - Харківської, Луганської, Донецької та не має постійного пункту дислокації, представником відповідача під підпис отримано рапорт про звільнення позивача 20.10.2023 року за місцем своєї дислокації на той момент - м. Дружківка Донецької області з використанням функції Укрпошти "переадресація відправлення", що підтверджено роздруківкою з сайту Укрпошти.

Твердження представника відповідача стосовно того, що рапорт позивача про звільнення з військової служби до військової частини не надходив, оскільки не реєструвався в журналі обліку суд також не приймає до уваги, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є внутрішньою діяльністю військової частини та у випадку відсутності такої реєстрації не може свідчити про неотримання військовою частиною вхідної кореспонденції.

Не погоджуючись з бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нерозгляді рапорту про звільнення з військової служби, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно із частинами 1, 2статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду; виховання військовослужбовцем дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно із частиною 7 статті 26 Закону №2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення).

У силу пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 234 Положення зазначено, що перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 р.№170 (далі - Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Зокрема відповідно до п.5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Проаналізувавши наведені норми, суд звертає увагу, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Водночас, суд звертає увагу, що вищевказаними нормативно-правовими актами не встановлено чітких строків розгляду рапорту про звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з п. 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Судом встановлено, що рапорт про звільнення ОСОБА_1 було направлено 11.10.2023 року засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_1 та отримано уповноваженим представником 20.10.2023, що підтверджується підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення, а також роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти в мережі Інтернет за відповідним трек-номером (а.с. 26 - 28). Твердження представника відповідача про неотримання рапорту не знайшли свого підтвердження, про що зазначено вище.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду рапорту військовослужбовця приймається відповідне рішення.

Отримавши 20.10.2023 рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України, відповідач не розглянув та не прийняв відповідного рішення за результатами його розгляду.

Відповідачем також не надано доказів розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

Жодних обґрунтованих підстав для відмови у розгляді рапорту позивача про звільнення з військової служи, представником відповідача не зазначено, відповідних доказів наявності таких обставин не надано, матеріали справи таких також не містять.

За таких обставин, суд встановив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

З огляду на встановлену бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий облік і військову службу" та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий облік і військову службу" та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду рапорту.

Водночас, враховуючи те, що рішення відповідачем за результатом розгляду рапорту позивача не приймалося суд не бачить підстав підміняти командування військової частини та замість нього приймати рішення щодо звільнення позивача з військової служби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу» звернені на майбутнє, відповідно не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий облік і військову службу".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби від 04.10.2023 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий облік і військову службу" та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду рапорту.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.