Справа № 733/554/24
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/20/24
Єдиний унікальний №733/554/24
Рішення

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Пікуль Л.К.,

позивачки ОСОБА_1 та

відповідача поліцейського офіцера громади

Прилуцького РВП Генці О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці Олександра Едуардовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказала, що постановою серії ГБВ № 973592 від 20.02.2024 року останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., з чим вона не згодна, оскільки вважає, що її винесено з порушенням норм матеріального права, так як працівником поліції при розгляді справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення не з`ясовано наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки на момент виклику поліції вона не мала прямого умислу зривати роботу поліції, а потребували допомоги органів правопорядку. З урахуванням викладеного у позові ставиться питання про скасування зазначеної вище постанови та закриття провадження.

Ухвалою судді від 21 лютого 2024 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, якою також поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом (а.с. 14).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до відзиву, поданого 02.04.2024 року представником відповідача ГУНП в Чернігівській області, останній просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з посиланням на те, що при розгляді та оформленні поліцейським адміністративної справи стосовно позивачки, він діях у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства.

Відзиву на позов поліцейським офіцером громади Прилуцького РВП ОСОБА_2 не подано.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Поліцейський офіцер громади Прилуцького РВП ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів поліції з приводу перепадів напруги в її електромережі, причиною яких, зокрема є діяльність ОСОБА_3 . Їй надавалася відповідь про те, що її лінія роз`єднана з лініями сусідів, а тому діяльність електроприладів в помешканні ОСОБА_3 не може впливати на роботу її електромережі. На підставі вказаних даних він прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, про що ним була винесена відповідна постанова.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівькій області у судове засідання не з`явився, який письмово у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що постановою ГБВ № 973592 від 20.02.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 9).

Підставою для складення вказаної постанови слугувало те, що 20.02.2024 року приблизно о 15-55 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції по лінію «102» та повідомила, що від зварювальних робіт ОСОБА_4 , блимає світло, хоча такого не було (по даному факту була проведена перевірка).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене статтею 183 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд вважає, що посилання відповідача на оглянуті в судовому засіданні лист ВП № 2(м. Ічня) Прилуцького РВП від 12.01.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_5 від 10.01.2023 року, схеми щодо підключення абонентів до підстанцій, довідки № 98 про результати перевірки інформації викладеної у зверненні від 12.01.2024 року, не можуть слугувати беззаперечним доказом умисних дій позивачки ОСОБА_1 у завідомо неправдивому виклику поліції 20.02.2024 року, при цьому з оглянутого відеозапису вбачається, що працівником поліції фактично ніякої перевірки на місці винесення постанови не було зроблено, зокрема, і не перевірено наявність чи відсутність такого факту як мигання світла у ОСОБА_1 , незважаючи на те, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що такого не було (по даному факту була проведена перевірка).

За таких обставин суд вважає, що законних підстав для винесення працівником поліції стосовно ОСОБА_1 постанови за ст. 183 КУпАП не було, що тягне за собою скасування оспорюваної постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує норму ст. 46 КАС України відповідно до якої сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, а з огляду на ч. 4 цієї статті відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, як визначено п.7 ч.1 ст. 4 КАС України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 183 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернігівській області слід задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці Олександра Едуардовича слід відмовити, так як останній не є належним відповідачем у справі.

Із наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачкою сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 605,60 грн (а.с. 6), який слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ГБВ № 973592 по справі про накладення адміністративного стягнення від 20 лютого 2024 року, складену поліцейським офіцером громади Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці Олександром Едуардовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці Олександра Едуардовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський офіцер громади Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці Олександр Едуардович, місце знаходження: вул. Свято-Преображенська, 18, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце розташування: пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне судове рішення складено 03 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик