Справа № 200/1129/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття касаційного провадження

02 квітня 2024 року

м. Київ

справа №200/1129/23

адміністративне провадження № К/990/37353/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А, Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року (колегія у складі суддів Компанієць І.Д., Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.)

у справі № 200/1129/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФ України в Донецькій області; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.02.2023 № про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Донецькій області призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами встановлено, що наказом ГУ НП у Донецькій області від 13.08.2018 № 335 о/с (по особовому складу) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції з 15.08.2018 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

3. Вислуга років на 15.08.2018 у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 18 років 05 місяців 05 днів.

4. Наказом ГУ НП у Донецькій області від 02.04.2021 № 211 о/с (по особовому складу) внесено доповнення та зміни до наказів ГУ НП в Донецькій області, а саме від 13.08.2018 № 335 о/с в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу поліції. Вважати вислугу років на 15.08.2018 у пільговому обчисленні - 25 років 08 місяців 03 дні.

5. Згідно посвідчення № 177359 від 15.03.2019 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

6. Довідкою ГУ НП у Донецькій області від 30.03.2021 № 1179/12/03-2021 підтверджується, що старший сержант поліції ОСОБА_1 в період з 01.02.2015 до 06.11.2015 та з 07.11.2015 до 30.04.2018 був зарахований до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Підстава наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 22.10.2015 № 295; наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 14.12.2015 № 348; наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 30.04.2018 № 120 дск. Період перебування у відпустках та на лікарняних під час проведення антитерористичної операції (01.02.2015 - 30.04.2018) не входять до нарахування пільгового стажу при призначенні пенсії.

7. 10.12.2021 позивач звернувся до ГУ НП у Донецькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з обчисленням вислуги років з урахуванням часу служби у пільговому обчисленні та зарахуванні до стажу по вислузі років на пільговому обчислені часу участі в АТО та підготовки й поданні документів.

8. Листом від 23.12.2021 № С-225/34/01-2021 ГУ НП у Донецькій області відмовило у призначенні пенсії, оскільки документи ОСОБА_1 не відповідають умовам призначення пенсії за вислугу років, визначеним ст. 12 вказаного вище Закону.

9. Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що йому до вислуги років зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці служби, зокрема, час проходження служби, протягом якого брав участь в антитерористичній операції.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, висловлену у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, позивач зазначив про те, що загальна вислуга років, з урахуванням часу проходження служби та участі в АТО на території Донецької області складає 23 роки та 6 місяців, що є цілком достатнім для призначення йому пенсії за вислугу років.

11. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування строку участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393. Тому відсутні підстави для врахування позивачу періоду участі в АТО в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.

13. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача та Національної поліції України в лютому 2023 року до пенсійного органу Порядок № 393 зазнав змін щодо обчислення календарної вислуги років, тому відповідач правомірно здійснив обчислення календарної вислуги років позивача відповідно до приписів пунктів 1, 2 2-1 Порядку № 393 та прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років 23 календарних роки і більше.

14. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин слід застосовувати порядок обчислення вислуги років для визначення права позивача на пенсію відповідно до Порядку № 393, чинного на день звільнення позивача зі служби, тобто станом на 15.08.2018, який передбачав обчислення календарної вислуги років з пільговим врахуванням періоду участі в АТО.

Враховуючи висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби (15.08.2018) становила, з урахуванням пільгового стажу, 25 років 08 місяців 03 дні, тобто її розмір відповідає умовам, визначеним пунктом "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тому рішення ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на відсутність у позивача необхідної вислуги років згідно з вимогами п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ та недосягнення відповідного віку є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. ГУ ПФ України в Донецькій області подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023.

17. Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції при вирішенні справи не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, та зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин, втрутився у дискреційні повноваження Пенсійного фонду.

На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМ України № 393), крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» зазнав змін, відповідно до яких зарахування служби на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як було передбачено попередньою редакцію зазначеної Постанови КМ України.

18. Ухвалою Верховного Суду від 13.12.2023 відкрито касаційне провадження для перевірки правильності застосування судами апеляційної інстанції Закону № 2262-XII, Постанови Кабінету Міністрів України № 393 у питанні обчислення вислуги років для призначення пенсії особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-XII.

19. Представник позивача у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зазначає, що зміни, які внесені Постановою КМ України від 16.02.2022 № 119 у Постанову № 393, не можуть розповсюджуватися на спірні правовідносини, оскільки право на отримання пенсії за вислугу років виникло до внесення таких змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

21. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

22. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

23. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

24. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

25. Ухвалою Верховного Суду від 13.12.2023 відкрито касаційне провадження на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України та пп. «а» п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

26. Як вбачається, підставою для відкриття касаційного провадження стало неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку з неврахуванням висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №200/4951/22.

27. Досліджуючи доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження судом встановлено наступне.

28. У справі №200/4951/22 позивача звільнено зі служби на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням - 27.06.2022, тобто у цій справі на момент звільнення позивачів зі служби діяла нова редакція п. 3 Порядку № 393, а саме в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, якою було змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

29. Проте у справі, що розглядається, позивача було звільнено зі служби - 15.08.2018, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393».

30. Таким чином, правовідносини у справі №200/4951/22, яка визначена відповідачем як підстава касаційного оскарження, та у справі, яка є предметом касаційного перегляду, не є подібними.

31. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

32. Крім то, посилання скаржника на пп. «а» п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України також є безпідставним, оскільки стосовно спірних відносин вже сформована усталена практика, на яку суд апеляційної інстанції покликається у своїй постанові, а саме постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанова Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

33. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 339, 355, 359 КАС України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №200/1129/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб