Справа № 600/643/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/643/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1153-рл від 19.12.2023 року «Про відмову у видачі ліцензії»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 з.

- здійснити розподіл судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.11.2023 року ним подано до Головного управління ДПС у Чернівецької області заяву та необхідний пакет документів щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Звертав увагу суду на те, що за результатами розгляду зазначеної заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято спірне розпорядження, яким відмовлено позивачеві у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 з, у зв`язку із недотриманням вимог: абз. 3 ч. 42 ст. 15 Закону №481, а саме: не надано завірені заявником копії акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Позивач не погоджується з розпорядженням відповідача, вважає його необґрунтованим та протиправним, з огляду на наступне.

А саме, позивач зазначив, що має намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним з використанням модульної АЗС за адресою АДРЕСА_1 з, яка розміщена як тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Наголошував на тому, що модуль заправки автомобілів моторним паливом є тимчасовою спорудою та не є об`єктом, що підпадає під визначення об`єктів завершеного будівництва у зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Отже, на переконання позивача, розміщення модулю заправки автомобілів моторним паливом, установка та монтаж (збір) яких проводився без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такий модуль, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відтак, позивач вважає, що наданий разом із заявою про видачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним акт введення в експлуатацію основних засобів є тим документом, який підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у видачі відповідної ліцензії.

Окрім іншого, позивач звертав увагу суду на те, що ні Закон №481, ні інший нормативно-правовий акт у сфері ліцензування роздрібної торгівлі пальним не встановлюють ліцензійних умов, за яких об`єктом, необхідним для здійснення відповідної діяльності, повинен бути об`єкт нерухомості.

Таким чином, розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме модульної АЗС за адресою АДРЕСА_1 з, не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, на цю модульну АЗС не може бути видано документів, котрі підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що відповідно до вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, так як АЗС, є об`єктом підвищеної небезпеки, відтак такий об`єкт повинен вводитись в експлуатацію, шляхом видачі відповідного акту, а тому за відсутності поданих позивачем всіх необхідних документів, відповідачем правомірно прийнято спірне розпорядження.

ПОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1.Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 30.11.2023 ФОП ОСОБА_1 подано до Головного управління ДПС у Чернівецької області заяву щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою:

АДРЕСА_2 . До вказаної заяви позивачем додано наступний пакет документів: копія Виписки з ЄДР щодо ФОП ОСОБА_1 ; копія паспорта ОСОБА_1 ; копія Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2021; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 248570904) від 17.03.2021; копія Дозволу Держпраці №0001.21.77 від 18.01.2021; копія Дозволу Держпраці №0002.21.77 від 18.01.2021; копія Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці; Декларація №053344/23 від 28.11.2023 про провадження господарської діяльності; копія паспорту прив`язки тимчасової споруди модульної АЗС для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 ; копія паспорту прив`язки Групи стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, пов`язаної з експлуатацією модульної АЗС по вул. Головній, 1-з, в с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області; реєстраційний №3 від 12.07.2021; копія Витягу з рішення Рукшинської сільської ради №11/03/2021 від 29.03.2021; копія Витягу з рішення Рукшинської сільської ради №38/09/2023 від 16.05.2023; копія Інструкції з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ»; копія Паспорта-формуляра Ш. 02.00.000 ФО Колонки паливороздавальні для рідкого палива Шельф ... ТУ У 33.2-1-2002 ТОВ «НВК «ШЕЛЬФ»; копія Паспорта резервуару горизонтального сталевого наземного РГСН (що працює під тиском не вище 0.04 МПа (0.4 кгс/см2), заводський №3067; копія акта введення в експлуатацію від 04.09.2023 року; лист-пояснення ФОП ОСОБА_1 від 28.11.2023 вих №28/11; реєстраційне посвідчення №4026 від 26.08.2022 та квитанція № 2; копія платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №2 від 12.01.2023.

2. 19.12.2023 року ГУ ДПС в Чернівецькій області за результатами розгляду вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, прийнято розпорядження №1153-рл «Про відмову у видачі ліцензії», яким відмовлено ФОП ОСОБА_1 у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, село Рукшин, вулиця Головна, 1з, у зв`язку із недотриманням вимог: абз. 3 ч. 42 ст. 15 Закону №481, а саме: не надано завірені заявником копії акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ

1. Звертаючись до суду аргументи позивача фактично зводились до того, що встановлення (розміщення) модулів паливозаправних не є об`єктом будівництва, а отже не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а тому підстав вимагати в суб`єкта господарювання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним у відповідача не було.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

2. Порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону №481/95-ВР.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля пальним це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 13 статті 15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Згідно із частинами 32-35 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина 37 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється (частина 43 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (частина 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

3.Зі змісту наведених правових норм вбачається, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Цей висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 квітня 2021 року у справі № 240/8544/20, від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, від 8 червня 2022 року у справі № 340/3135/20 та від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21.

Крім того, суд в даній справі також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 8 червня 2022 року у справі № 340/3135/20, відповідно до якого правомірною є відмова у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на роздрібну торгівлю пальним у разі неподання таким суб`єктом акта вводу в експлуатацію об`єкта, акта готовності об`єкта до експлуатації або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме - стаціонарного заправного комплексу.

Водночас, установлення АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Такий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19 та від 09 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21.

4. Отже, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

5. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у видачі запитуваної ліцензії у зв`язку із ненаданням акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

З приводу наведених аргументів відповідача, суд зазначає таке.

Визначення поняття «автозаправна станція» (скорочено - АЗС) наводиться у п. 3.2. ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій», згідно з яким це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту).

При цьому, у цьому ж ДБН наявна таблиця 10.9 під назвою «Класифікація АЗС за їх категорією», де чітко визначено 4 типи АЗС за їх технологічним рішенням, а саме залежно від розміщення резервуара відносно ПРК, визначення яких наведено в розділі З «Терміни і визначення»: традиційна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням резервуарів і паливно-роздавальних колонок (ПРК) (п. 3.65); блочна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК над резервуаром та виконана як цілісний заводський виріб (п. 3.9); модульна АЗС - АЗС з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ГІРК та резервуара зберігання палива (п. 3.40); - контейнерна АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і ПРК, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.34).

Також, цей розділ закріплює визначення і інших термінів, які пов`язані з обігом пального: багатопаливна АЗС - АЗС, технологічне обладнання якої призначено для заправлення автотранспорту моторним паливом двох або трьох видів, серед яких дозволяється рідке моторне паливо (бензин / дизельне паливо) (п. 3.6); - паливозаправний пункт - АЗС, яка розташована на території підприємства і призначена для заправлення автотранспорту, який належить підприємству (п. 3.42): пересувна АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів (п. 3.44).

Так, згідно матеріалів справи до заяви щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, село Рукшин, вулиця Головна, 1з, додано наступні документи, а саме: витяг з Державного реєстру речових прав, договір оренди земельної ділянки, акт введення в експлуатацію об`єкту (основних засобів), дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, дозвіл на експлуатацію устаткування, пов`язане з зберіганням вибухонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, платіжну інструкція щодо сплати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Разом з тим, з матеріалів справи також встановлено, що роздрібний продаж пального за вищевказаною адресою відбуватиметься з використанням модульної АЗС за адресою Чернівецька обл., Дністровський р-н, с. Рукшин, вул. Головна, буд. 1з, яка розміщена як тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Зокрема, у складі документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем було подано: Інструкцію з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ»; Паспорт-формуляр Ш. 02.00.000 ФО Колонки паливороздавальні для рідкого палива Шельф ... ТУ У 33.2-1-2002 ТОВ «НВК «ШЕЛЬФ»; Паспорт резервуару горизонтального сталевого наземного РГСН (що працює під тиском не вище 0.04 МПа (0.4 кгс/см2).

Відповідно до Інструкції з експлуатації МЗАМП Ш 1.00.00.00 ІЕ (заводський номер 1402) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ШЕЛЬФ» модуль заправки автомобілів моторним паливом (далі МЗАМП) МЗАМП «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-7:2010» призначений для прийому, зберігання, виміру об`єму і видачі палива (бензин, дизельне паливо) споживачеві згідно вимог обліково-розрахункових операцій і внутрішньогосподарського обліку. Застосування пунктів паливозаправних допускається у межах населених пунктів на земельних ділянках автогосподарств, промислових підприємств, гаражних кооперативів, платних стоянок автомобілів, моторних човнів і катерів, на пристанях з дотриманням санітарних розривів, протипожежних відстаней і вимог природоохоронного законодавства. Вид кліматичного виконання пункту паливозаправного - У, група умов експлуатації - 1 по ГОСТ15150, для роботи в інтервалі температур від мінус 40 С° до плюс 50°C.

Згідно п. 3.1 Комплектність МЗАМП складається з: Резервуар горизонтальний сталевий наземний РГСН-30.1.2. СОУ МП 71.120-217:2009 (заводський №3067); колонки паливороздавальної Шельф 200-50-2-1-2 (заводський №13788); комплект запорно-запобіжної арматури; майданчик для обслуговування; площадка ПРК; Комплект документації.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції з експлуатації МЗАМП, МЗАМП виготовлений в заводських умовах відповідно до вимог технічних умов ТУ У 28.1. 5-2013 і технічною документацією, погодженою і затвердженою в установленому порядку. МЗАМП є автозаправним пунктом з наземним розташуванням для зберігання палива, до складу якого входять резервуар зберігання палива, технологічне обладнання і паливороздавальні колонки (ПРК), виконаний як єдиний виріб. МЗАМП є єдиною технологічною системою, що складається із: одностінного двосекційного резервуару для зберігання палива V=30,0 - 1 шт.; паливороздавальна колонка Шельф 200-50-2-1 2 - 1шт.; комплект запорно-запобіжної арматури - 2шт.; площадка під ПРК - 1 шт.; майданчик для обслуговування - 1 шт.

Згідно з п.4.3 Інструкції з експлуатації, МЗАМП встановлюється на майданчик, що має тверде негорюче покриття, стійке до нафтопродуктів, поверхня якого має бути піднята над планувальною відміткою прилягаючої території не менше ніж на 0.1м.

А відповідно до п. 8.1. зазначеної Інструкції з експлуатації, пункт паливозаправний може транспортуватись замовникові автомобільним і залізничним транспортом.

Відповідно до акта введення в експлуатацію від 04.09.2023, модуль заправки автомобілів моторним паливом (МЗАМП) «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-30838462- 007:2010» є технічно справним та допускається до експлуатації.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що обладнання (модуль заправки автомобілів моторним паливом), яке позивач мав намір використовувати для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, є наземним обладнанням, яке складається з декількох частин, та не має фундаменту. Модуль заправки автомобілів моторним паливом (МЗАМП «Шельф 30/1/Н/200-2-О ТУ У 29.1-7:2010») є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.

Водночас суд наголошує, що модуль заправки автомобілів моторним паливом є тимчасовою спорудою та не є об`єктом, що підпадає під визначення об`єктів завершеного будівництва у зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Таким чином, розміщення модулю заправки автомобілів моторним паливом, установка та монтаж (збір) яких проводився без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такий модуль, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2023 у справі № 640/27953/21 зазначив, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Отже, розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме модульної АЗС за адресою Чернівецька обл., Дністровський р-н, с. Рукшин, вул. Головна, буд. 1з, не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, на цю модульну АЗС не може бути видано документів, котрі підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Оскільки встановлення модулів паливозаправних не є будівництвом, суд вважає, що у позивача не виникло обов`язку, зокрема, щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

6. Разом з тим, відповідно до частин 5 та 10 статті 21 Закону України "Про охорону праці" порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл № 0002.21.77 від 18.01.2021, яким ФОП ОСОБА_1 дозволено експлуатувати (застосовувати) устаткування, пов`язане з зберіганням вибухонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено Постановою КМУ від 11.07.2002 року №956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», а саме: модуль заправки автомобілів моторним паливом «Шельф 30/1/Н/200-2-0» (далі МЗАМП), 2020 року виготовлення. Україна; колонка паливо роздавальна Шельф 200 50-2-1-2., 2020 року виготовлення, Україна; по вулиця Головна 1з, село Рукшин, Дністровського району, Чернівецької області.

Крім того, Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл № 0001.21.77 від 18.01.2021, яким ФОП ОСОБА_1 дозволено виконувати газонебезпечні роботи та роботи в вибухопожежонебезпечних зонах.

Отже, аналіз наведеного вище дає підстави дійти висновку про те, що Управління Держпраці у Чернівецькій області фактично дозволило позивачеві експлуатувати модуль заправки автомобілів моторним паливом «Шельф 30/1/Н/200-2-0» та колонку паливороздавальна Шельф 200-50-2-1-2., 2020 року виготовлення, що розташовані за адресою вулиця Головна 1з, село Рукшин, Дністровського району, Чернівецької області.

7. Таким чином, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС. Проте, такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Враховуючи особливості спірних правовідносин, а також те, що саме установлення (розміщення) модулів паливозаправних на залізобетонних плитах не є об`єктом будівництва, а отже не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а тому підстав вимагати в суб`єкта господарювання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним у відповідача не було.

8. Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження, не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

9. Щодо позовним вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 826/7631/15.

У постанові від 22.07.2020 у справі № 299/3792/17 Верховний Суд зазначив, що повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Таким чином, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до їхнього вчинення у судовому порядку.

Отже, для належного захисту порушених прав позивача, слід зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 з.

Наведена позиція суду відповідає висновкам Сьомого апеляційного адміністративного суду, наведених в постанові від 11.01.2024 року в справі № 120/12029/23, в аналогічних правовідносинах.

10. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2422,00 грн.

2. Щодо судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу, однак такі докази будуть подані після ухвалення рішення.

Разом з тим, доказів, які підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, станом на день прийняття рішення до суду не подано.

Таким чином, наразі підстави для розподілу витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1153-рл від 19.12.2023 року «Про відмову у видачі ліцензії».

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою:

АДРЕСА_3 . Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (с. Орестівка, Дністровський р-н, Чернівецька обл., 60007, код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк