Справа № 140/35463/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35463/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (далі ТОВ «ПТФ «Центр», позивач) до Головного управління ДПС України у Житомирській області (далі ГУ ДПС у Житомирській області, відповідач), відповідно до якого просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2023 на суму 27 664,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку AЗС №1 з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ПТФ «Центр», що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район, село Крухиничі, вулиці Луцька, 1б, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 22.05.2023 №03/8379/09-02/44613659. У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (надалі Закон №265/95-ВР).

На підставі вказаного акту фактичної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19.06.2023 №, яким до ТОВ «ПТФ «Центр» застосовано штрафні санкції в сумі 27664,76 грн.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням та вважає, що воно суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема вказує на те, що податкові повідомлення-рішення прийняті до вручення акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 Податкового кодексу України.

Позивач звертає увагу на дотримання товариством вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за №805/15496 (далі Інструкція №281/171/578/155). У зв`язку з цим, на АЗС з магазином товариство складає в кінці кожної зміни змінні звіти форми №17-НП та 13-НП, які також було надано перевіряючим для огляду.

Крім того зазначає, що відповідно до встановлених технічних вимог, товариством відпуск товарів на АЗС відбувається через належно зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи спеціалізований РРО, який внесено до Державного реєстру, тому відпуск пального на АЗС без застосування РРО є технічно неможливим. Враховуючи зазначене просить позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначив, що 11.05.2023 розпочато фактичну перевірку АЗС №1 з магазином за адресою: Волинська область, Володимирський район, с. Крухиничі, вул. Луцька, буд. 16, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ПТФ «Центр», відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2200018 від 10.09.2022 (реєстратор розрахункових операцій N0-74 із фіскальним номером № та заводським номером №НД04000863), ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2201955 від 23.09.2022 та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2201662 від 23.09.2022 (реєстратор розрахункових операцій N0-74 із фіскальним номером № та заводським номером №НД04001098).

За вказаною адресою ТзОВ «ПТФ «Центр» зареєстровано акцизний склад уніфікований номер 1018826. Згідно довідки розпорядника акцизного складу пального на території акцизного складу розташовані 4 стаціонарні резервуари, які обладнані рівнемірами-лічильниками (УСС-01 ємністю 25 м3, УСС-01 ємністю 25 мЗ, УСС-01 ємністю 25 м3. УСС-01 ємністю 25 м3) та 4 паливороздавальні колонки (Л`ОУА 2 КЕО 50-0,25-1-5-4-08).

Вказує, що під час перевірки, на акцизному складі уніфікований номер 1018826, згідно рівнемірів встановлено наступні залишки пального: А-92 Євро 5-Е 0 (резервуар №1) в кількості 3866,00 літри, А-95 Євро 5-Е 5 Ргетіиш (резервуар №2) в кількості 10244,00 літри. А-95 Євро 5-Е 5 (резервуар №3) в кількості 11744,00 літри та ДП Еиго (резервуар №4) в кількості 21630.00 літри. Відповідно до X-звіту за 11.05.2023 року на момент фіксації залишків нафтопродуктів у резервуарах залишок становив: А-92 Євро 5-Е 0 - 4576,47 літри, А-95 Євро 5-Е 5 Ргешіит - 10249,96 літри, 95 Євро 5-Е 5- 11968,44 літри та ДП Еиго - 21787,80 літри.

Таким чином, встановлено проведення розрахункових операцій без застосування РРО та видачі відповідного розрахункового документа на суму 27 664,76 грн при продажі бензину А-92-Євро 5-Е 0 та бензину А-95-Євро 5-Е 5, чим порушено вимоги п. 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Так, відповідно до п. 226.7 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції.

Однак, під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТОВ «ПТФ «Центр» через реєстратор розрахункових операцій N0-74 із фіскальним номером реалізовано алкогольні напої з використанням лише однієї марки акцизного податку, чим порушено вимоги п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (Додаток №2 до акту перевірки).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку AЗС №1 з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ПТФ «Центр», що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район, село Крухиничі, вулиці Луцька, 1б, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 22.05.2023 №03/8379/09-02/44613659.

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (надалі Закон №265/95-ВР), зокрема, встановлено проведення розрахункових операцій без застосування PPО та видачі відповідного розрахункового документа на суму 27 664,76 грн при продажі бензину А-92-Євро 5-Е 0 та бензину A-95-Євро 5-Е 5.

На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення від 19.06.2023 №, яким до ТОВ «ПТФ «Центр» застосовано штрафні санкції в сумі 27664,76 грн.

ТОВ «ПТФ «Центр» не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішення оскаржило його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 20.1.10.20.1.46 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; під час проведення перевірки та розгляду результатів перевірки отримувати письмові пояснення від посадових (службових) осіб з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документальне підтвердження, у тому числі щодо здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок регламентує стаття 80 Податкового кодексу України, відповідно до якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1).

Аналіз пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України дає підстави вважати, що здійснення контролюючим органом функцій - контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, - є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки.

Відтак проведення перевірки відповідає зазначеним вище нормам Податкового кодексу України, тобто суд не встановив незаконності проведення перевірки, а тлумачення терміну фактична перевірка позивачем є лише його припущенням і не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Процедура допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки, яка здійснюється у відповідності до приписів статті 81 Податкового кодексу України передбачена пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України.

Так, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.02.2018 у справі №804/5402/14.

Щодо суті порушення та підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон №265) визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За пунктом 1, 2 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій OR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно пункту 1 статті 17 Закону №265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахунковім операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

За змістом пункту 11 розділу II Прикінцевих положень Закону №265, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Крім того, статтею 2 Закону №265 наведено низку визначень, а саме:

Реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платізісних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтвердзісує факт продазісу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відтак, визначальною ознакою розрахункової операції є приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо та факт реалізації товарів (послуг), а необхідною умовою для застосування санкцій, передбачених пунктом 1 статті 17 Закону №265, є зафіксований факт одержання від покупця грошових коштів за товар (послугу) в результатів переходу права власності на такий товар (послугу) за результатами його реалізації, та, відповідно, непроведення такої операції через РРО та/або невидача розрахункового документа.

Однак, під час проведення фактичної перевірки жодного факту приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо та передачі покупцеві товару з непроведенням розрахункових операцій без використання РРО та/або невидача покупцю розрахункового документа встановлено не було. Будь-яких доказів на підтвердження таких фактів.

Контролюючим органом під час проведення перевірки не встановлено жодного факту не використання ТОВ «ПТФ «Центр» реєстратора розрахункових операцій при здійсненні розрахункових операцій, який використовувався до та під час перевірки.

Згідно пп. 4.2.5.2-4.2.5.6 Інструкції, під час реалізації споживачам світлих нафтопродуктів та олив споживачам на АЗС мають застосовуватись лише паливороздавальні колонки з допустимою відносною похибкою в умовах експлуатації в усьому діапазоні температур не гіршою, ніж +-0,5% та оливороздавальні колонки з допустимою основною відносною похибкою не гіршою, ніж +- 1,0% з реєстраторами розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Об`єм нафтопродукту під час його відпуску власникам автомобільного транспорту вимірюється у режимах дистанційного і місцевого керування ПРК і ОРК.

Для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, внесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Місцеве керування ПРК і ОРК має передбачати мооісливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку ПРК і ОРК за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відобраоїсеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1% від об`єму відпущених пального або олив.

Відповідно до Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Постановою КМУ від 29 серпня 2002 року №1315, умовою включення моделі РРО до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій є її відповідність встановленим фіскальним вимогам.

Згідно з п. 4 Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затверджених Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27 червня 2002 року №13 до складу спеціалізованого електронного контрольно- касового апарату (далі - ЕККА) для автозаправних станцій (далі - АЗС) повинні входити такі функціональні блоки як, зокрема, програмно-технічні засоби управління паливно- роздавальними колонками (далі - ПРК) та фіскальний блок.

За п. 5 вказаних Вимог, фіскальний блок, механізм друкування чеків, контрольної стрічки та звітів, а такооїс програмно-технічні засоби управління електронними ПРК повинні розміщуватися в єдиному корпусі.

Пунктом 21 Вимог передбачено, що відпускання пального повинно блокуватися: всіма ПРК - у разі від`єднання механізму друкування чеків, контрольної стрічки та звітів або відсутності електроживлення ЕККА; окремим роздавальним краном ПРК -у разі відсутності зв`язку ЕККА з ПРК, при нероздрукуванні чека за останнім замовленням на відпускання пального через цю ПРК, а такооїс у разі ненадходоісення до оперативної пам`яті фіскального блока інформації про обсяг відпущеного пального або її надходження із дискретністю, що перевищує 1 літр.

Як встановлено судом, позивач використовує належно зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи спеціалізований реєстратор розрахункових операцій (РРО) ND 74 із фіскальним номером та заводським номером НД04001098, які внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій (затв. Наказом ДПС України від 21.12.№744), сфера застосування яких - в тому числі й реалізація пального, що свідчить про його відповідність наведеним вище вимогам.

Таким чином, враховуючи положення Інструкції та Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, встановленими Додатком №7 до протокольного рішення від 27 червня 2002 року №13 Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом, відпуск пального на АЗС без застосування системи РРО є технічно неможливим.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу).

Враховуючи, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав належних доказів, які б підтвердили, що прийняття податкового повідомлення-рішення, податковий орган не конкретизує суть порушення, відтак суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення від 19.06.2023 № прийняте з порушенням податкового законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 18.12.2023 №7545.

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 19 червня 2023 року №.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (43027, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Георгія Гонгадзе, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 44613659).

Відповідач: Головне управління ДПС у Житомирській області (10003, місто Житомир, вулиця Юрка Тютюнника, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44096781).

Суддя Ф.А. Волдінер