Справа № 322/469/24
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 квітня 2024 рокуСправа № 322/469/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Подріз В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Притули Євгенія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції,
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №121732 від 01.03.2024.

08.03.2024 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- визнати дії інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта Притули Євгенія Юрійовича, щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ББА № 121732 від 01 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 гривень за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП, незаконними;

- визнати постанову серії ББА № 121732 від 01 березня 2024 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її;

- сплату судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 березня 2024 року серія ББА № 121732, винесеною інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом Притулою Євгенієм Юрійович, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Позивач вважає, що інспектор ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант Притула Є.Ю., який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ББА № 121732 від 01 березня 2024 року, незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та безпідставно без будь-яких належних та допустимих доказів наклав на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

За твердженням позивача, у постанові не міститься відомостей про долучення до неї доказів того, що позивач є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць в смт. Новомиколаївка, також не надано доказів того, що позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Доказом скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП, є акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, що підтверджувало б недодержання позивачем правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, тобто порушення вимог ч. 1 ст. 140 КУпАП, складено без його присутності, підтверджень порушень на відрізках дороги, вказаних в постанові, не наведено. Вказаний факт, на переконання позивача, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

На думку позивача, інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом Притулою Євгенієм Юрійовичем, позивача було незаконно, з порушенням його конституційних прав та статей 279-285 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому постанова підлягає скасуванню. Окрім того, будь яких доказів, зафіксованих в передбаченому законом порядку про умисне або з необережності вчинення позивачем вказаного правопорушення, інспектором надано не було, а також не були взяті до уваги пояснення позивача.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11.03.2024 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 21.03.2024 до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Департамент патрульної поліції та у зв`язку з цим відкладено розгляд справи.

28.03.2024 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив таке.

На думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 22.02.2024, під час несення служби у Запорізькій області, інспектором ВБДР управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено адміністративне правопорушення.

Під час несення служби, працівниками ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було виявлено суттєві недоліки у стані утримання автомобільної дороги за адресою: АДРЕСА_1 , інформацію було передано працівникам ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькі області, якими було встановлено суб`єкт адміністративного правопорушення, внаслідок чого було винесено постанову на громадянина ОСОБА_1 , який будучи посадовою особою (начальник КП «Варта»), відповідальною за експлуатаційний стан вищевказаної ділянки дороги, не вжив своєчасно заходів, щодо ліквідації вибоїни (ями) довжиною 2 м; шириною 4 м та глибиною 0,10 м, чим порушив п. 3.1.1 ДСТУ 3587- 22, п. 1.5 ПДР України та ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух».

В подальшому, в ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно зі статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Таким чином, відповідач вважає, що обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ББА № 121732 від 01.03.2024 за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

До відзиву відповідач додав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано складання оскаржуваної постанови.

Департамент патрульної поліції у встановлений судом строк не подав відзиву на позов.

Учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 03.04.2024 не прибули, при цьому позивач у письмовій заяві та відповідач ОСОБА_2 у відзиві просили розглядати справу за їх відсутності.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 121732 від 01.03.2024, складеною інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень.

У постанові серії ББА № 121732 від 01.03.2024 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: ОСОБА_1 22.02.2024 о 07 год. 00 хв. в Запорізькій обл., Запорізькому районі, смт. Новомиколаївка, вул. Івана Клевчука, 137, перебуваючи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан, начальник КП «Варта», не вжив належних заходів щодо ліквідації ямковості розмірами 2м х 4м х 10см, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг п. 3.1.1 ДСТУ 3587- 22, п. 1.5 ПДР України та ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух». Додатками до постанови зазначені: «матеріали справи, бодікам 470870».

Відповідно до переліку додатків, до відзиву на позов відповідачем додано такі докази: диск з відеозаписом правопорушення; матеріали обстеження ділянки вулично-шляхової мережі; фото з місця правопорушення.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис, судом встановлено, що на ньому міститься лише складання постанови, що оскаржується, проте фіксація адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, на відео відсутня.

В акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.02.2024 по АДРЕСА_1 , зазначено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на голову Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 , при цьому свідки не залучались, а натомість проводилася фотозйомка за допомогою цифрової камери OPPO. Зі змісту акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.02.2024 випливає, що обстеження проведено одноособово інспектором СРПП відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Оганесяном А.Ш.

Додані до відзиву фото з місця правопорушення не містять прив`язки до місцевості та результатів вимірювань.

Доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) по АДРЕСА_1 , суду не надано.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина перша ст. 140 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. При цьому, зазначена норма КУпАП передбачає спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення, а саме посадових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 88986779).

Лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 05.08.2019 по справі № 712/12830/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 83442642).

Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 121732 від 01.03.2024 не містить посилань на докази, якими б підтверджувалося те, що ОСОБА_1 є посадовою особою, відповідальною за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) по АДРЕСА_1 . Таких доказів не надано суду і під час розгляду справи, а позивач заперечує цю обставину, про що зазначив у позовній заяві. Натомість, в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.02.2024, зазначено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено не на позивача, а на голову Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 .

Отже, відповідачем не доведено те, що у даному випадку позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція), при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Додатком 2 до Інструкції, яким затверджено форму акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, передбачено проведення обстеження поліцейським у присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання обстежуваної ділянки, та двох свідків.

Проте, в порушення вимог Інструкції у даному випадку обстеження ділянки вулично-шляхової мережі по АДРЕСА_1 проведено поліцейським одноособово, без складання схеми та залучення свідків, що тягне за собою недопустимість доказу, отриманого внаслідок такого обстеження, а саме акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.02.2024, відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України.

З огляду на викладене, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, суд не вбачає підстав для визнання незаконними дій відповідача ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ББА № 121732 від 01.03.2024, оскільки відповідач має передбачені законом повноваження на складання такої постанови, а позивач не навів у позовній заяві обґрунтувань протилежного. Отже, у цій частині суд визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 08.03.2024 № 6, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Інші документально підтверджені судові витрати, понесені сторонами, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Притули Євгенія Юрійовича та Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 121732 від 01 березня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 гривень.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

4. В задоволенні решти позову відмовити.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2024 року.

Суддя С.С. Гасанбеков