Справа № 580/298/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року справа № 580/298/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Тайрс" (далі - позивач) з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003020;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003005.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару згідно з поданими позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2, 3 ст. 53Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 24.11.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA31U1 на шини: розміром 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX - 134 шт розміром 315/70R22.5 TL НО308А ONYX - 100 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 34 098,00 доларів США (32 698,00 доларів США ( вартість автомобільних шин ) + 1350,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування). Разом з декларацією товариством були надані копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України).

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3-4 статті 53 МК України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам па користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ. Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково було надано відповідачу звіт про незалежну оцінку товару від 03.11.2023 № 147.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003005.

Також, 27.11.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA10U0 на шини, автомобільні розміром 8.25R20-16 TTF Н0313 ONYX - 80 шт, розміром 9.00R20-16 TTF Н0616 ONYX - 130 шт, розміром 10.00R20-18 TTF Н0616 ONYX - 15 шт, розміром 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX - 78 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин - 37 806,00 доларів США (36 406,00 доларів США (вартість автомобільних шин) + 1350,00 доларів США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування).

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3-4 статті 53 МК України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам па користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ. Також зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково було надано відповідачу звіт про незалежну оцінку товару від 03.11.2023 № 147.

Рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003020.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 21.10.2020 позивач уклав з компанією TIRELINK CO., LTD (КНР) контракт № 1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та вантажних причепів, шин для транспортних засобів, що використовуються у сільському господарстві, будівництві чи промисловості.

Відповідно до контракту № 1 від 21.10.2020 (із змінами та доповненнями) та комерційного інвойсу № 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023 позивач придбав в компанії TIRELINK CO, LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме: розміром 8.25R20-16 TTF НОЗІ З ONYX - 80 шт вартістю 8 000,00 доларів США; розміром 9.00R20-16 TTF Н0616 ONYX - 130 шт, вартістю 15 080,00 доларів США; розміром 10.00R20-18 TTF Н0616 ONYX - 15 шт, вартістю 1 860,00 доларів США; розміром 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX - 212 шт, вартістю 31 164,00 доларів США; розміром 315/70R22.5 TL НО308А ONYX - 100 шт, вартістю 13 000,00 доларів США. Всього, загальною вартістю 69 104,00 доларів США.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CIF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну. Вартість фрахту судна - 2 700,00 доларів США (два контейнери по 1 350,00 доларів США за кожний), страхування 100,00 доларів США (два контейнери по 50 доларів США за кожний). А всього на загальну вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна та страхування ), в розмірі 71 904 ,00 доларів США.

24.11.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA31U1 на шини: розміром 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX - 134 шт, розміром 315/70R22.5 TL НО308А ONYX - 100 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 34 098,00 доларів США (32 698,00 доларів США (вартість автомобільних шин) + 1 350,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування). Разом з декларацією товариством були надані копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 29.08.2023;

Рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB008 від 17.07.2023;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023;

Коносамент (Bill of lading) 85 від 05.09.2023;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 16.11.2023;

Рахунок на супутні послуги із перевезення/експедитування BV/2023/11/0034 від 16.11.2023;

Платіжна інструкція № 156 від 23.10.2023;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 166 від 20.11.2023;

Прайс-лист виробника товару від 16.07.2023;

Страховий поліс № 00733 від 01.09.2023;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.03.2023;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1 від 21.10.2020;

Договір на послуги перевезення № 060423 від 06.04.2023;

Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 від 08.05.2023;

Договір (контракт) про перевезення № 010922-1 від 01.09.2022;

Заявка № 2 від 13.11.2023;

Лист до оплати № 1 від 16.11.2023;

Специфікація від 29.08.2023;

Специфікація до інвойсу № 1 від 13.11.2023;

Копія митної декларації країни відправлення № 00077603 від 01.09.2023;

Звіт про незалежну оцінку вартості товару № 147.

Також, 27.11.2023 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA10U0 на шини, автомобільні: розміром 8.25R20-16 TTF Н0313 ONYX - 80 шт; розміром 9.00R20-16 TTF Н0616 ONYX - 130 шт; розміром 10.00R20-18 TTF Н0616 ONYX - 15 шт; розміром 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX - 78 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин - 37 806,00 доларів США (36 406,00 доларів США (вартість автомобільних шин) + 1 350,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування).

Разом з декларацією товариством були надані копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 29.08.2023;

Рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB008 від 17.07.2023;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023;

Коносамент (Bill of lading) 85 від 05.09.2023;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 17.11.2023;

Рахунок на супутні послуги із перевезення/експедитування BV/2023/11/0034 від 16.11.2023;

Платіжна інструкція № 156 від 23.10.2023;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 20/11-А від 20.11.2023;

Прайс-лист виробника товару від 16.07.2023;

Страховий поліс № 00733 від 01.09.2023;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.03.2023;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1 від 21.10.2020;

Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 від 08.05.2023;

Договір (контракт) про перевезення № 141123 від 14.11.2023;

Заявка № 1 від 14.11.2023;

Лист до оплати № 1 від 16.11.2023;

Специфікація від 29.08.2023;

Специфікація до інвойсу № 1 від 13.11.2023;

Копія митної декларації країни відправлення № 00077603 від 01.09.2023;

Звіт про незалежну оцінку вартості товару № 147.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

На виконання вказаних повідомлень позивачем додатково було надано відповідачу звіт про незалежну оцінку товару від 03.11.2023 № 147.

За наслідками розгляду наданих позивачем документів рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003005.

Так, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення слугували наступні підстави:

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекномічної угоди від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди;

- відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець складає проформу-інвойс на підставі Замовлення Покупця, де має бути вказано характеристики товару що ввозиться на митну територію України, проте даний документ декларантом не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 1.2 угоди про надання послуг від 04.04.2023 № 060423 зазначено, що вартість послуг з обробки вантажу в порту призначення та інші істотні умови послуг узгоджуються сторонами контракту у Заявці, яка являється додатком до договору, проте даний документ декларантом не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 4.3 угоди про надання послуг від 04.04.2023 № 060423 зазначено, що оплата робіт з транспортно-експедиційних послуг здійснюється протягом 7 банківських днів з дати яка вказується у рахунку фактурі. У рахунку- фактурі від 16.11.2023 № ВV/2023/11/0034 вказано дату 16.11.2023. Проте на момент митного оформлення банківський платіжний документ про факт оплати таких послуг декларантом не надано;

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 853 км, а вартість 85000 грн. - що становить 99.64 грн/км, відстань по території України 81 км, а вартість 38000 грн. - що становить 469.14 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пальномастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 20.11.2023 № 166 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу; - відповідно до інформації яка міститься у коносаменті від 05.09.2023 № 85 порт призначення є Гданськ. Відповідно до інформації яка наведена у CMR від 16.11.2023 б/н місце завантаження товару на автомобільний транспорт - Гдиня. Рахунок фактура від 16.11.2023 BV/2023/l1/0034 не містить інформації про вартість перевезення товару з порту у м. Гданськ до м. Гдиня. Отже відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально у повному обсязі.

За наслідками розгляду наданих позивачем документів рішенням Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023 було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003020.

Так, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення слугували наступні підстави:

- при порівнянні рахунку-проформи від 17.07.2023 № 23CFUKR-LB008, та рахунку фактури від 29.08.2023 № 23CFUKR-LB008C встановлено, що Артикул: 9.00R20-16 TTF Н0616 ONYX, вже було розмитнено при попередніх митних оформленнях у повному обсязі, за такими МД 23UA75U7 від 15.11.23 у кількості 330 шт та за МД 23UA17U0 від 20.11.23 у кількості 330 шт. Загальною кількістю 660 штук, що відповідає кількості вказаній у рахунку проформі. Однак у рахунку-фактурі поданому до митного оформлення наявні ще 130 штук такого товару, жодних документів про зміни у рахунку проформі не надано. Артикули, які є у рахунку фактурі 10.00R20-18 TTF Н0616 ONYX, та 12.00R20-20 TTF Н0616 ONYX відсутні у рахунку проформі. Таким чином рахунок проформа не може бути налажним документом для підтвердження митної вартості.

- платіжна інструкція в іноземній валюті № 156 від 23.10.2023, у гр.. «Призначення платежу» проведено згідно проформи від 17.07.23 23CFUKR-LB008, оскільки у проформі відсутні товари що надано до митного оформлення, то такий документ не може бути підставою для підтвердження митної вартості. Згідно контракту 1 від 21.10.2020 п. 2.2 проформа-інвойс складається продавцем на підставі замовлення Покупця із зазначенням кількості та параметрів шин, проте до митного оформлення такий документ не надано;

- згідно контракту 1 від 21.10.2020 п. 4.2 оплата здійснюється таким чином: 30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Відсутнє підтвердження оплати за товар. Декларантом надана Лист до оплати № 1 від 16.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних.

- CMR від 01.11.2023 у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Services, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; а надана додатково угода містить лише першу сторінку документу, без печаток та підписів суб`єктів - експортна декларація країни відправлення 00077603 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару;

- прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO;

- звіт про незалежну оцінку товару № 147 від 03.11.2023, виданий ТОВ «ЮК «Правозахист Україна», сформовано лише на аналізі зовнішнього ринку, а також товар на момент складання висновку знаходився за межами митної території України.

Щодо рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023, суд зазначає наступне.

Стосовно підстави: відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекномічної угоди від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди, суд зазначає наступне.

Вказаний документ «сертифікат походження товару», не є тим документом, який підтверджує кількісні чи вартісні складники митної вартості товару, та не входить до переліку документів, подання яких митному органу є обов`язковим відповідно до приписів ч. 2 статті 53 МК України при декларуванні митної вартості товару.

Відповідачем не наведено обґрунтувань, які саме невідповідності та суперечності у поданих позивачем документах на товар із обов`язкового переліку (ч. 2 ст. 53 МК України) має підтвердити вказаний документ, в частині перевірки кількісних та вартісних складників заявленої митної вартості товару, та які нормативно-правові підстави необхідності подання такого документа декларантом.

Відповідно до приписів ч. 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені цією частиною.

Відповідно до ч. 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відтак, посилання відповідача у своєму висновку на неподання позивачем вищевказаного документа, як на підставу відмови у визначенні заявленої декларантом митної вартості товару за основним методом є безпідставним.

При цьому, принципове значення та метою митного контролю, в даному випадку є перевірка митним органом правильності визначення декларантом саме числового значення митної вартості товару, що декларується, а не надання митним органом власного юридичного аналізу змісту вчиненої міжнародної господарської операції та діям її учасників, в тому числі перевірки належності, своєчасності чи повноти виконання договірних зобов`язань сторонами, або інше виконання сторонами умов міжнародного договору.

Стосовно підстави: відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець складає проформу-інвойс на підставі Замовлення Покупця, де має бути вказано характеристики товару що ввозиться на митну територію України, проте даний документ декларантом не надано митному органу, суд зазначає наступне.

«Замовлення» покупця, яке передбачене п. 2.2 міжнародного контракту № 1, та на підставі якого продавцем була складена проформа-інвойс 23CFUKR-LB008 від 17.07.2023, також не входить до переліку документів, надання яких є обов`язковими (ч. 2 статті 53 МКУ), або додатковими (ч. 3 статті 53 МКУ), що підтверджують митну вартість товарів та його кількісні чи вартісні складники. Крім того, вказаний пункт контракту взагалі не визначає, що таке замовлення має складатися у вигляді окремого документа або обов`язково має відбуватися в письмовій формі. Вказане замовлення не є ні додатком до контракту ні додатком до проформи-інвойсу, а є лише попереднім обміном інформацією між сторонами контракту стосовно погодження бажаного асортименту та кількості товару, на підставі чого постачальником формується загальна проворма- інвойс. А тому ненадання вищевказаного документу або такої інформації всупереч відповідним висновкам відповідача, жодним чином не впливає на визначення та перевірку як кількісних, якісних, і вартісних складових митної вартості задекларованого товару.

Водночас, при декларуванні товару декларантом були подані митному органу проформа інвойс 23CFUKR-LB008 від 17.07.2023, а також комерційний інвойс № 23CFUKR-LB008С від 29.08.2023, прайс-лист, специфікації товару, на підставі яких можливо чітко визначити кількісні, якісні та вартісні складники товару, що поставляється за вказаним контрактом № 1 від 21.10.2020.

Відповідно до приписів частини 5 статті 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, а тому вказані доводи відповідача в цій частині є протиправними.

Таким чином митним органом нормативно не обґрунтовано правових підстав та об`єктивної необхідності для подання вищевказаного документа декларантом, а тому посилання відповідача у своєму висновку на неподання позивачем вищевказаного документа, як на наявність невідповідності та суперечності у поданих декларантом документах, а відтак і як на підставу відмови у визначенні заявленої декларантом митної вартості товару за основним методом є також безпідставним.

Стосовно підстави: «...відповідно до вимог п. 1.2 угоди про надання послуг від 04.04.2023 № 060423 зазначено, що вартість послуг з обробки вантажу в порту призначення та інші істотні умови послуг узгоджуються сторонами контракту у Заявці, яка являється додатком до договору, проте даний документ декларантом не надано митному органу...».

Позивачем митному органу при декларуванні товару було подано договір № 060423 від 04.04.2023 укладений між ТОВ «Тайрс» та Компанія Blue Vinta Servises Marchin Pochylsky про надання по транспортних послуг із здійснення перевезення автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Пунктом 1.2. цього договору було визначено, що найменування і обсяг вантажу, маршрут, вид транспорту, вартість послуг та інші необхідні умови узгоджуються сторонами додатково та відображаються в заявці, яка є додатком до цієї угоди. Також, пунктом 3.2. угоди визначено, що оплата робіт і послуг здійснюється Замовником згідно рахунку виконавця.

Водночас, позивачем при декларуванні товару митному органу були надані рахунок BV/2023/11/0034 від 16.11.2023 на оплату послуг виконавця за договором - Компанія Blue Vinta Servises Marchin Pochylsky на загальну суму 2 400 доларів США із зазначенням переліку наданих послуг та вартості кожної із наданих послуг вказаним Виконавцем.

Частиною 10 статті 58 МК України унормовано, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, митне законодавство передбачає включення до митної вартості товару певних витрат покупця (складові митної вартості), які були сплачені або підлягають сплаті за додаткові послуги, пов`язані із переміщенням товару для імпорту.

При цьому відповідно до положень ч. 2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до приписів частини 5 статті 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В зв`язку із цим слід зазначити, що заявка на здійснення перевезення або надання інших супутніх послуг Виконавцем, на яку посилається відповідач у своєму висновку не є транспортним (перевізним) документом або документом, що містить відомостей про вартість перевезення товару/надання послуг з обробки вантажу в порту призначення. Таким документом в даному випадку є рахунок ВV/2023/11/0034 від 16.11.2023 на послуги з обробки вантажу в порту призначення за комерційним інвойсом, які надають можливість встановити кількісні та вартісні показники складової вартості товару, що переміщувався або виду та вартості послуг, що надаються.

Також, відповідно до положень ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Водночас, відповідачем не обґрунтовано, в чому саме існують розбіжності або невідповідності між поданими позивачем вищевказаними документами щодо надання вказаним Виконавцем послуг за договором № 060423 від 04.04.2023 та рахунком ВV/2023/11/0034 від 16.11.2023, які б унеможливлювали підтвердження кількісних або вартісних характеристик заявленої декларантом вартості (а саме, в частині підтвердження вказаних додаткових супутніх витрат).

Крім цього, як вже було зазначено вище принципове значення та метою митного контролю, в даному випадку є перевірка митним органом правильності визначення декларантом саме числового значення митної вартості товару, що декларується, межах переліку документів, визначених ч. 2 та 3 ст. 53 МК України, а не перевіряти та надавати юридичний аналіз змісту господарських операцій декларанта та його контрагентів, в тому числі перевірки належності, своєчасності чи повноти виконання та дотримання сторонами договірних зобов`язань. Такий контроль обмежується лише перевіркою правильності визначення числового значення митної вартості товару.

Зазначене у сукупності підтверджує безпідставність доводів відповідача в цій частині.

Стосовно підстави: «...Відповідно до вимог п. 4.3 угоди про надання послуг від 04.04.2023 N° 060423 зазначено, що оплата робіт з транспортно-експедиційних послуг здійснюється протягом 7 банківських днів з дати яка вказується у рахунку фактурі . У рахунку- фактурі від 16.11.2023 №ВУ/2023/11/0034 вказано дату 16.11.2023. Проте на момент митного оформлення банківський платіжний документ про факт оплати таких послуг декларантом не надано».

Відповідно до ч. 5 статті 52 МК України декларація митної вартості подається у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Частиною 4 та 5 статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 статті 58 МК України унормовано, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів. Роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Таким чином, митне законодавство передбачає включення до митної вартості товару певних витрат покупця (складові митної вартості), які були сплачені або підлягають сплаті за додаткові послуги, пов`язані із переміщенням товару для імпорту.

В зв`язку із цим слід зазначити, що до складу митної вартості товару позивачем були включені також витрати, які підлягали сплаті за угодою № 060423 від 06.04.2023 року із компанією Blue Vinta Services Marcin Pochylski за надання послуг з перевезення (включаючи перевалку і інше узгоджене обслуговування) вантажу залізничним, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, відповідно до рахунку від 16.11.2023 BV/2023/l 1/0034.

При цьому, сам факт сплати/несплати таких витрат на момент розмитнення товару не впливає на перевірку митним органом кількісних або вартісних складових митної вартості товару, оскільки при визначенні митної вартості до ціни товару додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, які були сплачені або підлягають сплаті, оскільки перевірка факту сплати/ несплати таких витрат між контрагентами договору відноситься до процесів їх внутрішньої договірної дисципліни та свободи господарської діяльності, перевірка та втручання до якої (в тому числі щодо належності та своєчасності виконання сторонами умов договору) не належить до компетенції митного органу, та не впливає на перевірку складників митної вартості товару.

Також, положення п. 4.3. договору № 060423 від 06.04.2023, на які посилається відповідач, містять зовсім іншу редакцію, ніж ту яку зазначає відповідач у своєму рішенні, та не визначають строки здійснення оплати виконавцю за надані послуги, а тому посилання на вказані пункти договору є безпідставними.

В свою чергу, положеннями п. 3.2. вказаної угоди визначено, що оплата робіт і послуг здійснюється Замовником в безготівковій формі згідно рахунку виконавця протягом 7 (семи ) банківських днів від дати, зазначеної у рахунку.

Також, рахунок № ВV/2023/11/0034 було складено 16.11.2023, а тому передбачений договором строк оплати за ним складав (7 банківських днів) - 27.11.2023. В свою чергу митна декларація на розмитнення вказаного товару була подана митному органу 24.11.2023 року, тобто ще до спливу строку оплати за рахунком, що також свідчить про безпідставність доводів митного органу в цій частині.

Водночас, наведене свідчить про те, що на момент декларування товару строки оплати за вказаним контрактом та заявкою ще не настали, а тому вимога щодо неподання позивачем подання документа про оплату таких послуг є безпідставною.

Також, як вбачається із вищенаведених приписів митного законодавства до складу митної вартості товару підлягають включенню додаткові витрати покупця які оплачені або мають бути оплачені у майбутньому. Принципове значення в даному випадку є не здійснення декларантом такої оплати на момент декларування товару, а документальне підтвердження виникнення та існування таких супутніх витрат (складової вартості товару), що має підтверджуватися відповідними первинними бухгалтерськими документами: договорами, заявками, рахунками, накладними, актами виконаних робіт тощо). Як вбачається із рішення митного органу невідповідності та суперечностей у наданих документах в цій частині у митного органу відсутні.

Отже, в цій частині висновок відповідача є також безпідставним.

При цьому, співставляючи дані у наданих документах (проформі-інвойсу, комерційного інвойсу та прайс-листа) щодо кількості, асортименту, номенклатури та вартості одиниці товару, вбачається, що вищевказані дані повністю збігаються та корелюються між собою, та дозволяють впевнитись у достовірності числових та кількісних даних стосовно задекларованого товару, а відповідні доводи відповідача щодо наявності розбіжностей, які унеможливлюють неможливості впевнитися у достовірності числових даних у даних документах є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно підстави: «... Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 853 км, а вартість 85 000 грн - що становить 99,64 грн/км, відстань по території України 81 км, а вартість 38 000 грн - що становить 469,14 грн/км)...»

Слід зазначити, що правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб`єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів (ст. 5 ГК України).

Також, приписами статті 190 ГК України унормовано, що вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання. Також, відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про ціни та ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін. Відповідно до приписів ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Вказане свідчить, що встановлення цін у господарських правовідносин відбувається на основі вільної самостійності їх учасників, що надає можливість суб`єкту підприємництва самостійно встановлювати та обраховувати вартість товарів або послуг, окрім випадків державного регулювання цін на певні товари/послуги, у встановленому законодавством порядку та випадках.

Відносини із вартості перевезення вантажу автомобільним транспортом як за межами України так і на території України не є предметом державного цінового регулювання.

Рахунок № 166 від 20.11.2023, який було позивачем при декларуванні товару містить вартість послуг, які були надані позивачу перевізником - ФОП « ОСОБА_1 » із перевезення товару позивача вантажним автомобільним транспортом, на загальну вартість послуг - 123 000,00 грн. (без ПДВ).

Посилання відповідача на необхідність застосування до вказаних правовідносини при встановленні вартості перевезень методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, є помилковим, оскільки вказаний Наказ має лише рекомендаційний, а не обов`язковий характер, та може застосовуватися перевізниками л для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг для забезпечення ведення бухгалтерського обліку. При цьому собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

Посилання відповідача на положення п. 49 (витрати по пальному) та 51 (амортизаційні витрати) вказаних методичних рекомендацій є безпідставними, оскільки вказані витрати є лише деякими із складових частин витрат, які можуть включатися до собівартості перевезення ( в розумінні бухгалтерського обліку ), а не вартістю ( ціною ) перевезення, в розумінні вартості наданої послуги за контрактом (договором), яка може бути відмінною від собівартості перевезення, та може включати в себе не тільки собівартість перевезення, а й інші додаткові складники (прибуток, торгівельна націнка, податки тощо), а тому вказані обставини ніяким чином не підтверджують невірність формування перевізником вартості такого перевезення, або необґрунтованості покладення позивачем вказаних витрат в складову частину вартості задекларованого товару. Тим більше, що позивач жодним чином не впливає та не контролює правильності формування собівартості товару/ послуг та ведення бухгалтерського обліку своїми контрагентами, а також не впливає на внутрішні організаційно-розпорядчі процедури господарської діяльності контрагентів, в тому числі щодо порядку формування ними структури ціни товару/ послуг. Такі повноваження відсутні і у митного органу.

Водночас, положеннями ч. 2 статті 53 МКУкраїни передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Як зазначено вище, позивачем при декларуванні товару митному органу було надано рахунок № 166 від 20.11.2023, який підтверджує вартість перевезення оцінюваного товару вантажним автомобільним транспортом, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару, а тому в цій частині доводи відповідача є також безпідставними.

Стосовно підстави: «...Рахунок фактура від 16.11.2023 № BV/2023/11/0034 не містить інформації про вартість перевезення товару з порту у м. Гданськ до м. Гдиня. Отже відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально у повному обсязі..»

Так, під час декларування товару позивачем митному органу було надано договір № 060423 від 06.04.2023, укладений між позивачем та Компанією Blue ОСОБА_2 з надання послуг з перевезення (включаючи перевалку і інше узгоджене обслуговування) вантажу залізничним, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, а також рахунок BV/2023/11/0034 від 16.11.2023, в якому чітко були зазначені надані послуги вказаної компанією та їх вартість ( розвантаження контейнерів, їх транзит на склад, перевантаження), а також CMR яка підтверджує їх відвантаження перевізнику, а тому посилання відповідача на непідтведження витрат позивача щодо переміщення контейнера із порту Гданськ на склад в м. Гдиня, а тому доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, та в даному випадку жодним чином не впливає на перевірку кількісних та вартісних складників заявленої митної вартості товару, яка підтверджується поданими декларантом документами.

Щодо рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023, суд зазначає наступне.

Стосовно підстави: «...При порівнянні рахунку-проформн від 17.07.2023 № 23CFUKR-LB008, та рахунку фактури від 29.08.2023 № 23CFUKR-LB008C встановлено: Що Артикул: 9.00R20-16 TTF НОбІ 6 ONYX, вже було розмнтнено при попередніх митних оформленнях у повному обсязі, за такими МД 23UA75U7 від 15.11.2023 у кількості 330 шт та за МД 23UA17U0 від 20.11.2023 у кількості 330 шт. Загальною кількістю 660 штук, що відповідає кількості вказаній у рахунку проформі. Однак у рахунку-фактурі поданому до митного оформлення наявні ще 130 штук такого товару, жодних документів про зміни у рахунку проформі не надано. Артикули які є у рахунку фактурі 10.00R20-18 TTF НО 616 ONYX, та 12.00R20-20 TTF НО 616 ONYX відсутні у рахунку проформі. Таким чином рахунок проформа не може бути належним документом для підтвердження митної вартості... Платіжна інструкція в іноземній валюті № 156 від 23.10.2023, у гр.. «Призначення платежу» проведено згідно проформи від 17.07.2023 № 23CFUKR-LB008, оскільки у проформі відсутні товари що надано до митного оформлення, то такий документ не може бути підставою для підтвердження митної вартості. Згідно контракту 1 від 21.10.2020 п. 2.2 проформа-інвойс складається продавцем на підставі замовлення Покупця із зазначенням кількості та параметрів шин, проте до митного оформлення такий документ не надано»

З приводу цього слід зазначити, що положеннями п. 2.1. контракту № 1 від 21.10.2020 (в редакції додаткової угоди від 10.03.2023 до Контракту) визначено, що попередня ціна, кількість та сума зазначається у проформі-інвойсі. Остаточна вартість товару покупцю, вказується в Комерційному інвойсі.

Також, положеннями п. 2.2, п. 2.4. контракту унормовано, що Продавець може відступати від номенклатури і кількості Товару, визначених у проформі-інвойсі. Остаточна номенклатура, кількість та сума кожної партії Товару вказується у Комерційному інвойсі після фактичного завантаження в морський контейнер. Комерційний інвойс крім вартості товару може включати вартість доставки Товару Покупцю та страхування його вартості.

Отже, основним та визначальним товару супровідним документом, який підтверджує поставку даної партії товару (номенклатура, кількість, вартість), в її остаточному вигляді, є комерційний інвойс, а в даному випадку комерційний інвойс № 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023, який було надано митному органу при декларуванні товару. Суперечності між даним документом та кількісними і вартісними показниками товару, поданого для декларування - відсутні, що свідчить про безпідставність доводів митного органу.

Також, враховуючи, що основним та визначальним документом, який підтверджує поставку певної частини (траншу) товару в даному випадку є комерційний інвойс № 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023 на загальну суму 71 904,00 доларів США (з урахуванням вартості доставки та страхування), тому і оплаті за даною поставкою підлягала та частина товару, яка була фактично відвантажена покупцю згідно вказаного комерційного інвойсу, на загальну суму 71 904,00 доларів США, а не вся вартість та асортименту товару, що були зазначені в загальній проформі - інвойсі, як то помилково вважає відповідач. Докази сплати повної вартості товару за комерційним інвойсом декларантом митному органу були надані, а посилання митного органу, що платіжна інструкція в іноземній валюті № 156 від 23.10.2023 не може бути підтвердження проведенням оплати за вказаний товар є також безпідставними, та не підтверджуються фактичними даними.

Стосовно підстави: «... Згідно контракту 1 від 21.10.2020 п. 4.2 оплата здійснюється таким чином: 30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Відсутнє підтвердження оплати за товар. Декларантом надана Лист до оплати № 1 від 16.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних...»

При декларуванні товару позивачем митному органу були надані документи, які підтверджували повну 100% оплату вартості товару, за комерційним інвойсом № 23CFUKR-LB008C від 29.08.2023 на суму 71 904,00 доларів США (із вартістю фрахту судна та страхування), що підтверджується платіжною інструкцією № 156 від 23.10.2023 на суму 497 308,00 доларів США. Також, відповідні письмові пояснення щодо змісту вказаних платежів та розрахунків із постачальником (в т.ч. зарахування наявних переплат в сумі 57 752,48 грн) були надані декларантом митному органу при декларуванні листом № 1 від 16.11.2023, які свідчать про проведення повного фактичного розрахунку із постачальником за фактично поставлений товар та виконання умов контракту, а тому і в цій частині висновки відповідача є також безпідставними.

Також, слід додати, що відповідно до положень ч. 4 та 5 ст. 58 МК України, унормовано, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Отже, вказане свідчить, що митна вартість задекларованого товару визначається як ціна, що сплачена, або така, що має бути сплачена за товар. При цьому факт сплати/ часткової сплати/несплати ціни товару не є умовою для незастосування митним органом основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) передбаченого ст. 58 МК України, оскільки встановлення такої обставини взагалі не впливає на встановлення та перевірку кількісних або вартісних складників митної вартості товару. А тому такі доводи митного органу фактично зводяться до надання ним власної суб`єктивної оцінки щодо дотримання сторонами умов їх внутрішніх договірних процедур, що виходіть за межі повноважень митного органі при визначенні митної вартості товару.

Поряд із цим, безпідставними є посилання відповідача на те, що згідно контракту № 1 від 21.10.2020 (п. 4.2) оплата за Товар здійснюється таким чином: 30% передоплата і 70% після пред`явлення коносаменту. Вказані доводи суперечать умовам контракту, і зокрема положенням п. 4.2 контракту (в редакції додаткової угоди від 10.03.2023), в якому зазначені умови 100% передоплати Товару до його отримання в порту призначення, що і було дотримано позивачем.

За таких підстав в цій частині висновки відповідача щодо наявності суперечностей в поданих документах декларантом та неможливості перевірки дотримання декларантом умов щодо розрахунку за товар є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно підстави: «.. CMR від 01.11.2023 у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Services, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; а надана додатково угода містить лише першу сторінку документу, без печаток та підписів суб`єктів .

Так, як вбачається із поданих позивачем декларації № 23UA10U0 (графа 44) при декларуванні вказаного товару позивачем митному органу надавався договір про надання послуг з перевезення № 060423 від 06.04.2023, укладений між позивачем та вказаним перевізником - компанією Blue Vinta Services, а також рахунок на оплату послуг BV/2023/11/0034 від 16.11.2023.

Надання вказаних документів митному органу при декларуванні товару за цією декларацією також вбачається із картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA 209230/2023/003005 та рішення про коригування митної вартості № UA209000/2023/100735/2 від 24.11.2023. Вказані рішення були складені митним органом, та з їх змісту чітко вбачається, що в переліку документів, щодо яких проводилась перевірка митним органом при прийнятті вищевказаних рішень міститься документ: договір, угода, контракт з третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 060423 від 06.04.2023, а також рахунок-інвойс BV/2023/11/0034 від 16.11.2023, що є документами які висвітлюють правовідносини із компанією Blue Vinta Services щодо надання послуг із перевезення товару.

Натомість зміст таких документів як і факт їх подання позивачем при декларуванні митним органом проігноровані, що свідчить про безпідставність доводів рішень відповідача в цій частині.

Стосовно підстави: «... експортна декларація країни відправлення 00077603 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару... Прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO...»

В зв`язку із цим слід зазначити, що надана позивачем експортна декларація країни відправлення № 00077603 не є документом, який підтверджують митну вартість товарів (ч. 2 ст. 53 МКУ), а тому такий документ надається лише у тому випадку, якщо документи, підтверджують митну вартість товарів (ч. 2 ст. 53 МКУ) містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що в даному випадку відповідачем не доведено.

Водночас, надана позивачем при декларуванні декларація країни відправлення № 00077603 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення (зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код), що в свою чергу надає митному органу, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості, а не покладати на декларанта не передбачені законодавством обов`язки щодо підтвердження виконання уповноваженими установами інших країн встановлених ними процедур. Крім того, в цій частині висновок Відповідача не містить правових обґрунтувань, які б підтверджували необхідність подання вказаного документа (створеного в електронній формі) із наявністю у такому документі відмітки (печатки) митних органів країни відправлення, а тому в цій частині висновок митного орану є безпідставним.

Також помилковими є посилання відповідача на обмеження терміну дії поданого декларантом прайс-листа виробника товару та формування вартості зазначеного в ньому товару на умовах FOB QINGDAO, що не надає можливості перевірити вартісні та кількісні показники задекларованого товару.

Вказаний документ (прас-лист) не є транспортним, товаро-супровідним чи розрахунковим документом та не визначає базис (умови) поставки, або інші умови поставки, а лише наявну у продавця номенклатуру, асортимент та орієнтовну ціну товару, яка пропонується ним для вільного продажу на ринку на певну дату або в певний період. Водночас, умови поставки, вартість товару та його складники, а також інші необхідні характеристики товару, що поставляється за конкретною поставкою та конкретно визначеному покупцю визначається положеннями міжнародного контракту, складеними на його виконання проформами-інвойсами, комерційним інвойсом, а також іншими товаросупровідними та розрахунковими документами, які підтверджують складові числової, кількісної та вартісної характеристики товару, та які (документи) були надані митному органу в достатньому обсязі при декларуванні вищевказаного товару.

Як зазначалося вище, умовами міжнародного контракту № 1 від 21.10.2020 було визначено, що попередня вартість товару, його кількість та асортимент визначається в проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, а остаточна вартість та асортимент товару, який постачається покупцю в тому числі і базис постачання визначається у комерційному інвойсі, і вказані документи були надані декларантом митному органу при декларуванні товару.

Також, комерційний інвойс № 23CFUKR-LB008C було складено 29.08.2023, в той час, як термін дії прайс-листа виробника від 16.07.2023, на який посилається митний орган, був чинним до 16.09.2023, що спростовує відповідні доводи митного органу.

При цьому, співставляючи дані у наданих документах (проформі-інвойсу, комерційного інвойсу та прайс-листа) щодо кількості, асортименту, номенклатури та вартості одиниці товару, вбачається, що вищевказані дані повністю збігаються та корелюються між собою, та дозволяють впевнитись у достовірності числових та кількісних даних стосовно задекларованого товару, а відповідні доводи відповідача щодо наявності розбіжностей які унеможливлюють неможливості впевнитися у достовірності числових даних у даних документах є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно підстави: «...Звіт про незалежну оцінку товару № 147 від 03.11.2023, виданий ТОВ «ЮК «Правозахист Україна», сформовано лише на аналізі зовнішнього ринку, а також товар на момент складання висновку знаходився за межами митної території України...»

З приводу цього слід зазначити, що вказаний документ містить висновки та зміст проведених процедур з оцінки товару, який поставлявся за комерційним інвойсом № 23CFUKR-LB008C суб`єктом оціночної діяльності, та має додаткову (факультативну), а не визначальну функцію щодо підтвердження заявленої митної вартості товару (ч. 3 ст. 53 МКУ), в той час, коли основними документами, що підтверджують митну вартість товару є документи, визначені ч. 2 ст. 53 МКУ.

Водночас, в своїх висновках відповідач не наводить в чому полягають розбіжності та суперечності у поданих декларантом документах (ч. 2 ст. 53 МКУ) щодо підтвердження кількісних та вартісних складників вартості товару, зазначеної в комерційному інвойсі.

Крім цього, як зазначено у вказаному звіті № 147 від 03.11.2023, оцінка товару проводилась оцінювачем за порівняльним методом, без натурного огляду товару, оскільки вся інформація про об`єкт оцінки міститься у відкритих публічних джерелах інформації, що відповідає положенням Національного стандарту оцінки № 1 (Постанова Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440), про що і міститься посилання в звіті. Вказаний звіт містить зміст проведених процедур із оцінки за обраним оцінювачем методом та аналоги порівняння і джерела їх отримання. Також, враховуючи, що виробником товару є іноземна країна (Китай), тому і дослідження об`єкта та аналогів за порівняльний методом стосувалися даних про поточні (нещодавні) угоди купівлі-продажу майна, аналогічного, або подібного з оцінюваними об`єктами, або на даних про ціни пропозицій на такі об`єкти (тобто подібного виробника та ринку, і умов продажу), а тому аналіз зовнішнього ринку крани походження товару якраз таки і відповідав критеріям щодо обраного методу дослідження.

А тому вказані доводи відповідача є також безпідставними та нормативно не обґрунтованими.

Вказане свідчить, що під час митного оформлення задекларованого товару декларант подав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та її підтверджують. У наданих декларантом документах відсутні розбіжності, а документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Твердження відповідача про те, що у наданих позивачем документах виявлено розбіжності чи неточності, які не обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом є необґрунтованими і безпідставними, та зазначені ним обставини не впливають на визначення кількісної та вартісних складників митної вартості товару за основним методом, а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином об`єктивно не обґрунтовані та не підтверджені, і спростовуються поданими позивачем документами.

Отже, враховуючи вищевикладене висновки відповідача, викладені у рішеннях про коригування та картках відмови слід зазначити, що вказані рішення не містять конкретних обставин, які вказували на наявність розбіжностей в поданих позивачем документах та не вказують на те, яким чином це вплинуло на можливість визначення митної вартості товару на підставі поданих декларантом у відповідності до ч. 2 ст. 53 МКУ документів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а тому зазначену відмову в рішеннях відповідача не можна вважати обґрунтованою.

Таким чином, у рішеннях Львівської митниці про коригування митної вартості товарів відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 820/2014/17, в якій Верховний Суд також вказав, що формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості свідчать про відсутність практичної реалізації в діяльності відповідача принципу належного урядування і принципів адміністративної практики, рекомендованих Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 «Про захист особи відносно актів адміністративних органів».

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована ТОВ «ТАЙРС» вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Проаналізувавши наведені вище норми права у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023 та № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023, а також картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003005 та № UА209230/2023/003020.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 9 689,60 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100739/2 від 28.11.2023 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003020.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100735/2 від 24.11.2023 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/003005.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Тадеуша Костюшка 1, м. Львів, 79000, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» (вул. Смілянська 127/11, м. Черкаси, 18007, ) сплачений судовий збір в сумі 9 689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 КАС України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ