Справа № 160/2087/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2024 рокуСправа №160/2087/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
23.01.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області(далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (далі відповідач-2), в якому просила:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію починаючи із дати звернення, а саме - з 17.11.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 12.02.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
26.02.2024 року в системі «Електронний суд» від ГУ ПФУ в Сумській області надійшло клопотання про долучення доказів, в якому представник зазначив, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутнім необхідним пільговим стажем. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу по Списку № 2 не зараховано періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року на посаді бегунщика змішувальних бегунів, машиніста конвеєра згідно довідки від 09.11.2023 року № К-21/2-08/319, виданої архівним управлінням Кам`янської міської ради, оскільки ці періоди роботи можливо зарахувати до пільгового стажу після розгляду архівних документів Комісією з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 32 роки 01 місяць 29 днів, пільговий стаж за Списком № 2 02 роки 01 місяць 27 днів. Підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутнім необхідним пільговим стажем.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про наявність справи в суді, правом на подачу відзиву не скористався
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення ГУ ПФУ в Сумській області обґрунтоване наступним.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць,- після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Вік заявниці - 51 рік, страховий стаж - 32 роки 01 місяць 29 днів, пільговий стаж по списку №2 - 02 роки 01 місяць 27 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу по Списку № 2 не зараховано періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року на посаді бегунщика змішувальних бегунів, машиніста конвеєра згідно довідки від 09.11.2023 року № К-21/2-08/319, виданої архівним управлінням Кам`янської міської ради, оскільки ці періоди роботи можливо зарахувати до пільгового стажу після розгляду архівних документів Комісією з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Додатковий коментар: за наданими документами право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у заявниці відсутнє, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та не досягненням пенсійного віку. За умови надання додаткових документів право на пенсію за віком на пільгових умовах буде переглянуто. За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058 заявниця набуде після досягнення 63 років, тобто з 07.11.2035 року.

Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 20) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

У постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а в постанові від 19.02.2020 року зробила висновок, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачаються наступні записи за спірний період з 29.09.1994 року о 02.08.2021 року:

12.08.1991 року позивач прийнята на роботу до Дніпровського металургійного комбінату ім..Ф.Е. Дзержинського у вогнетривкий цех комірником (запис № 3, розпорядження № 528 від 29.07.1991 року):

03.10.1994 року позивач переведена бегущиком змішувальних бегунів помоло-дробильного відділення 4 розряду (запис № 4, розпорядження по цеху № 314 від 29.09.1994 року);

02.06.1998 року, у зв`язку із удосконаленням структури управління, покращенням організації і забезпеченням виробництва, позивач переведена у вогнетриво-вапняковий цех бегунщиком змішувальних бегунів помоло-дробильного відділення дільниці виробництва вогнетривів 4 розряду (запис № 6, наказ № 268 від 02.05.1998 року); Робоче місце атестовано згідно постанови № 992 від 29.12.2006 року (запис № 7);

20.10.2008 року у зв`язку із удосконаленням структури управління комбінатом позивач переведена там же дільниця виробництва вогнетривів бегунщиком змішувальних бегунів 4 розряду (запис № 8, наказ № 608 від 06.08.2008 року);

21.01.2009 року позивач переведена там же дільниця обертових печей машиністом конвеєра 3 розряду (запис № 9, розпорядження по цеху № 144 від 21.01.2009 року);

Робоче місце атестовано по списку № 2 (Р ІІ поз. 2а) на підставі постанови № 655 від 26.12.2012 року (запис № 11);

01.11.2013 року у зв`язку із удосконаленням структури управління комбінатом, позивач переведена в конвертерний цех машиністом конвеєра 3 розряду ( запис № 12);

Робоче місце атестовано по списку № 2 Р ІІ поз. 2а (запис № 13, постанова № 69 від 19.02.2014р., розпорядження № 6977 від 30.10.2013 року);

Робоче місце атестоване за Списком № 2 Розділ ІІ «Підготовка руд, збагачення, окусковання (агломерація, брикетування, огрудкування) випалювання руд і нерудних копалин (запис № 15, постанова № 24 від 26.12.2017 року);

02.08.2021 року - звільнена у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПрАТ «ДКХЗ» (запис № 16, наказ № 840 від 02.08.2021 року):

Згідно наданої позивачкою копії постанови Дніпропетровського металургійного комбінату ім. Ф.Е.Дзржинського № 813 від 20.10.1994 «Про атестацію робочих місць за умовами праці», професія позивача «бегунщик змішувальних бегунів» була атестована за Списком № 2, код професії 2060000а-11186.

Згідно листів Головного державного експерта області за умовами праці Управління праці та зайнятості населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 14/1-121 від 26.10.1999 року та № 14/1-261 від 27.12.2000 року продовжено строк дії постанови Дніпропетровського металургійного комбінату ім. Ф.Е.Дзржинського № 813 від 20.10.1994 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 01.01.2001 року та до 31.12.2001 року відповідно.

Відповідно до постанови ВАТ «Дніпровський меткомбінат» № 1269 від 25.12.2001 року «Про атестацію робочих місць за умовами праці» професія позивача «бегунщик змішувальних бегунів» була атестована за Списком № 2, код професії 2060000а-11186. Постанова № 1269 від 25.12.2001 року діяла до 29.12.2006 року.

Подальші відомості про атестацію робочого місця позивача та віднесення її роботи до Списку № 2 містяться безпосередньо в трудовій книжці, що підтверджено записами № 11, 13, 15.

Крім того, факт роботи позивача в період з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року в ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат» підтверджується архівною довідкою Архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 09.11.2023 року № К-21/2-08/319.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі Закон № 1788-XII) в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

09.07.2003 року було прийнято Закон № 1058-ІV, який 03.10.2017 року доповнено розділом XIV-1, що у контексті предмету спору, містить пункт 2 частини другої статті 114 (Закон України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»).

За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України та рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі N 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

У рішенні від 23.01.2020 року Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23.01.2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Конституційний Суд України та практика Європейського суду з прав людини беззастережно свідчать про те, що збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд доходить висновку, що рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 82 від 24.11.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню та слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року.

У задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області слід відмовити, оскільки оскаржуване рішення не приймалося цим органом.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію починаючи із дати звернення, а саме - з 17.11.2023 року, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні цієї частини вимог з огляду на наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача і це відноситься до дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Сумській області, лише після встановлення наявності у позивача страхового стажу та досягнення пенсійного віку, необхідних для призначення пенсії, ГУ ПФУ України в Сумській області має вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового (пільгового) стажу періоди її трудової діяльності з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним з метою ефективного захисту прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 82 від 24.11.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового (пільгового) стажу періоди її трудової діяльності з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211, 20коп., що документально підтверджується квитанцією №0.0..2 від 15.01.2024 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20коп. підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 82 від 24.11.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового (пільгового) стажу періоди її трудової діяльності з 29.09.1994 року по 02.08.2021 року.

В іншій частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області та в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211, 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець