Справа № 200/16787/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 200/16787/21

адміністративне провадження № К/990/11003/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Донецької обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора № 307 від 13 вересня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації";

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Донецької обласної прокуратури № 2611-к від 21 жовтня 2021 року, яким його звільнено з посади прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області за підпунктом 2 пункту 19 розділу II ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX та поновити його у Донецькій обласній прокуратурі з 22 жовтня 2021 року на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області;

- стягнути з Донецької обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи із 22 жовтня 2021 року по дату винесення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його у Донецькій обласній прокуратурі на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Донецької обласної прокуратури на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора від 13 вересня 2021 року № 307 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", прийняте щодо ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Донецької обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року № 2611-к, яким звільнено з 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 з посади прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області за підпунктом 2 пункту 19 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області з 23 жовтня 2021 року. Стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 91650,24 грн з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків, зборів, обов`язкових платежів. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7492,32 грн допущено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідачі звернулися з апеляційними скаргами.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 апеляційні скарги Донецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року задоволено. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, позивач оскаржив їх у Верховному Суді.

Постановою Верховного Суду від 13 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з судовим рішенням відповідачі звернулися з апеляційними скаргами.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року апеляційні скарги Донецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про її повернення, виходячи з наступного.

19 березня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №200/16787/21, адміністративне провадження №К/990/10479/24.

21 березня 2024 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла ідентична касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №200/16787/21, адміністративне провадження №К/990/11003/24.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Застосовуючи аналогію процесу та ураховуючи, що в провадженні Суду є касаційна скарга у справі про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у якій не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №200/16787/21, адміністративне провадження №К/990/11003/24.

Керуючись статтями 7, 169, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №200/16787/21, адміністративне провадження №К/990/11003/24 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко