Справа № 153/497/24
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"03" квітня 2024 р. Справа153/497/24

Провадження2-а/153/5/24-а

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення №432 від 14.12.2023 про вчинення ним ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 4250 грн., справу закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

02.04.2024 за вх..№1915 позивач ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 01.04.2024 в телефонному режимі його було викликано до Ямпільського ВДВС, де було повідомлено, що відносно нього, відповідачем по справі було направлено на примусове виконання постанову про накладення адміністративного стягнення №432 від 14.12.2023. Вказує, що у зв`язку із тим, що його ніхто не повідомляв про розгляд справи, він не знав про те, що відносно нього відповідачем по справі розглядалась вказана справа про накладення на нього адміністративного стягнення. Працівниками ВДВС було надано для ознайомлення виконавче провадження з можливістю зняття копій документів. Ознайомившись з постановою про накладення адміністративного стягнення №432 від 14.12.2023, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 встановлено, що відносно нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 4250 грн. В разі несплати штрафу у строк встановлений ч.1 ст.307 КУпАП в разі примусового виконання цієї постанови органами ДВС з нього стягнеться подвійний штраф, який має становити 8500 грн. Вказав, що саме з 01.04.2024 йому стало відомо про наявність оскаржуваної постанови, так як на час прийняття оскаржуваного рішення він присутній не був. Тому позивач вважає, що строк звернення до суду із позовною заявою пропущено з поважних причин та підлягає поновленню судом. Просив визнати поважними причини пропуску ним ОСОБА_1 строк звернення до суду, щодо скасування як незаконної та упередженої постанови про накладення адміністративного стягнення №432 від 14.12.2023, про накладення на нього штрафу в сумі 4250 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Перевіривши зміст позовної заяви, додані до неї докази, а також доводи щодо пропущеного строку на звернення до суду із даною позовною заявою, суддя дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Також, згідно з ч.9 вказаної статті строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За нормами ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з наданих позивачем документів, а саме 14 грудня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено оскаржувану постанову №432.

21.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу ОСОБА_1 направлено копію оскаржуваної постанови.

Із роздруківки Трекінгу Укрпошта судом встановлено, що оскаржувану постанову від 14.12.2023 №432 позивач ОСОБА_3 отримав особисто 26.12.2023.

Крім цього, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 13.03.2024 за вх..№1524 справа №153/400/24 звертався до Ямпільського районного суду Вінницької області із аналогічної заявою про поновлення строку звернення до суду та позовною заявою вх..№1523 від 13.03.2024 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Тобто, позивач ОСОБА_1 знав про винесену 14.12.2023 постанову №432, а відтак, процесуальний строк на її оскарження не може бути поновлений.

Із вказаною позовною заявою позивач ОСОБА_1 повторно звернувся 02.04.2024 за вх..№1914, тобто, після спливу десяти днів з дня винесення оскаржуваної постанови.

Ознайомившись з доданими позивачем до позовної заяви документами, приходжу до висновку, що доводи позивача в підтвердження причин пропуску ним строку звернення до суду з позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення №432 від 14.12.2023 не є обґрунтованими, оскільки, позивач був обізнаний, що відносно нього винесено оскаржувану постанову, та отримав її копію особисто 26.12.2023.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суддя зауважує, що поважними причинами пропуску строку на оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Проаналізувавши встановлені обставини, приходжу до висновку, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути прийняті судом до уваги та визнані як поважні, а тому, десятиденний строк для подання позову ОСОБА_1 був пропущений з неповажних причин, та в поновленні цього строку слід відмовити, а позов повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.120,121,123,286 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Гаврилюк