Справа № 160/25993/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/25993/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газопровідної системи «Дніпропетровськгаз»

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Оператор газопровідної системи «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.В. про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2023 ВП 71431188.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що державним виконавцем в повній мірі дотримано вимоги чинного законодавства щодо забезпечення виконання судового рішення зобов`язального характеру, а тому оскаржувана постанова є правомірною.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2016, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 804/1605/16, зобов`язано Державну податку службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень 2016 року в розмірі 104 486,85 грн, та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.03.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71431188 щодо примусового виконання виконавчого листа № 804/1605/16, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, та встановлено строк для виконання боржником судового рішення протягом 10 робочих днів.

Боржник не виконав судове рішення у встановлений державним виконавцем строк, у зв`язку з чим останнім було винесено постанову від 26.04.2023, згідно з якою на Державну податкову службу України накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Відповідно до постанови державного виконавця від 25.05.2023 на Державну податкову службу України накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн за невиконання рішення суду зобов`язального характеру та вирішено надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення уповноваженими службовими особами Державної податкової служби України кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України».

Державним виконавцем 12.07.2023 направлено подання про кримінальне провадження та прийнято постанову від 30.08.2023, відповідно до якої, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 804/1605/16.

Надаючи оцінку правомірності названої постанови, яка є предметом оскарження в даній адміністративній справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону. Остання ж передбачає саме неможливість виконання рішення без участі боржника.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження без реального виконання судового рішення. При цьому відповідачем не надано належного обґрунтування вжиття вичерпних заходів з його виконання з підтвердженням таких доводів належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що в межах виконавчого провадження штраф за невиконання судового рішення було накладено на ДПС України, проте відповідач не вчинив жодної іншої дії, направленої на забезпечення його виконання боржником.

У порушення приписів статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не забезпечив перевірку виконання ДПС України вимог, викладених у постанові від 31.03.2023.

Колегія суддів вважає слушними доводи апелянта щодо невірного посилання судом першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20, адже наведена справа пов`язана з розглядом господарського спору, а тому висновки суду касаційної інстанції в цій справі не є застосовними до спірних правовідносин.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки суду першої інстанції в цілому відповідають правовим позиціям Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 18.06.2019 у справі № 826/14580/16, від 14.05.2020 у справі № 408/7181/16-а.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не забезпечено проведення належних та достатніх заходів виконання судового рішення. Державний виконавець дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а виконавче провадження відновленню, відповідно до приписів статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року в адміністративній справі № 160/25993/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 квітня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 02 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова