Справа № 480/5357/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2024 року Справа № 480/5357/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5357/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (далі - позивач; ТОВ «ЮРИСТ АГРО») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач -2), в якій просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від № 8704617/41311543 від 26.04.23, про відмову у реєстрації податкової накладної № 23 від 13.11.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 8704620/41311543 від 26.04.23 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 14.11.2022 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" № 23 від 13.11.2022, датою її фактичного подання до контролюючого органу;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" № 25 від 14.11.2022 датою її фактичного подання до контролюючого органу;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрист Агро" судові витрати зі сплати судового збору, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.;
- зобов`язати Державну податкову службу України подати у встановлений судом строк до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач направив для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 13.11.2022 № 23 та від 14.11.2022 № 25, проте ним були отримані квитанції про зупинення реєстрації на підставі відповідності операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Позивачем направлено Головному управлінню ДПС у Сумській області документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Проте, незважаючи на вичерпний перелік наданих документів та пояснення, надані позивачем, рішеннями комісії Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 26.04.2023 № 8704617/41311543 та від 26.04.2023 № 8704620/41311543 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» у реєстрації податкових накладних від 13.11.2022 № 23 та від 14.11.2022 № 25
Позивач вважає зазначені рішення протиправними, просить їх скасувати та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 13.11.2022 № 23 та від 14.11.2022 № 25 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Від Головного управління ДПС у Сумській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що подані позивачем на реєстрацію податкові накладні від 13.11.2022 № 23 та від 14.11.2022 № 25 перевірялася в автоматичному режимі на відповідність критеріям ризиковості здійснення операцій, що перелічені у додатку 3 Порядку № 1165.
За результатами автоматизованої перевірки вищезазначених податкових накладних, контролюючим органом надіслано позивачу квитанції, у яких зазначено, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2715, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.»
Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, представник наголосив, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням, оскільки даний перелік документів визначений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520.
За результатами розгляду поданих позивачем письмових пояснень та копій документів Головним управлінням ДПС у Сумській області було надіслано позивачеві повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів. Представник зауважив, що у встановлений законодавством строк, позивачем не було надано на розгляд Комісії ГУ ДПС у Сумській області додаткових пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкових накладних.
Таким чином, з огляду на те, що при первинному направленні повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних позивачем не було надано документів, які є необхідними для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних, а також враховуючи, що позивач не скористався наданим законодавством правом подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 26.04.2023 № 8704617/41311543 та від 26.04.2023 № 8704620/41311543 прийняті обґрунтовано, згідно чинного законодавства та не підлягають скасуванню.
Представник Державної податкової служби України, у поданому суду відзиві, виклав аналогічну з першим відповідачем позицію.
Представником позивача, було подано відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідачів, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, зазначивши, що відповідачем 1 не було надано жодної належної оцінки поданим документам. Також вказав, що контролюючим органом не зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності документів, які не надані та не надана належна оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Також, представник позивача подав клопотання про зміну позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» судових витрат на послуги адвоката у розмірі 8250,00 грн. пропорційно (а.с.237-241).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» є юридичною особою приватного права, основним видом економічної діяльності якого є виробництво асфальтобетонної суміші для дорожнього будівництва.
Матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «ЮРИСТ АГРО» (далі - Постачальник) та ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» (далі - Покупець) було укладено договір купівлі продажу асфальтобетону від 17 жовтня 2022 року № 17/10/22 (далі - Договір) (а.с.121-122).
За умовами п. 2.2, п. 2.7 Договору зобов`язання постачальника з поставки вважається виконаним у момент передачі продукції Покупцю на склад Постачальника. Поставка продукції здійснюється на умовах самовивозу - транспортом Покупця. Постачальник зобов`язаний належним чином оформити та надати Покупцю товарно-транспортні накладні на товар.
Загальна сума договору (з ПДВ) визначається суманою вартістю всіх окремих постачань на підставі відвантажувальних документів Постачальника протягом дії договору та відповідних заявок Покупція на товар (п.4.1. Договору).
Оплата здійснюється Покупцем на підставі цього Договору та рахунків-фактур, виставлених Постачальником на вартість партії товару (п.4.2. Договору).
За умовами п. 4.3 Договору розрахунки між сторонами за товар проводяться Покупцем на умовах оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.
Так, на підставі замовлення покупця була здійснена поставка товару, що підтверджується видатковою накладною від 13.11.2022 № 184 на товар загальною вартістю 1063982,40 грн. (у т.ч. ПДВ 177330,40 грн.) (а.с. 192) та товарно-транспортними накладними від 13.11.2022 № 253030, № 253027, № 253029, № 253031, № 253032, № 253033, № 253034, № 253035, № 253036 (а.с. 193-201).
Згідно платіжних інструкцій від 29.12.2022 № 755 та від 30.12.2022 TOB «ЮРИСТ АГРО» отримало від покупця - ТТОВ «Бахмачгазбудсервіс» оплату за товар, загальною вартістю 2587617,60 грн. (а.с. 188-189).
За фактом здійснення господарської операції TОВ «ЮРИСТ АГРО» склало податкову накладну від 13.11.2022 № 23 на суму 1063982,40 грн. (у т.ч. ПДВ 177330,40 грн.) (а.с. 107).
Позивач направив до Головного управління ДПС у Сумській області пояснення та копії документів, які висвітлювали обставини діяльності позивача та обставини господарської операції, по якій була складена податкова накладна, реєстрація якої була зупинена (а.с. 111-112).
За результатами розгляду наданих позивачем письмових пояснень та документів, 18.04.2023 Комісією Головного управління ДПС в Сумській області надіслано позивачеві повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів (а.с. 62-63).
У графі «Додаткова інформація» вказаного повідомлення було зазначено перелік документів, які необхідно подати на розгляд Комісії, а саме: документи щодо транспортування щебеню та бітуму на склад виконавця, документи на право власності/оренди вагонів-думпакарів (самоскидів), втім TOB «ЮРИСТ АГРО» не скористалося правом на подання додаткових документів.
На підставі розгляду наданих позивачем письмових пояснень та документів Комісією Головного управління ДПС в Сумській області прийнято рішення від 26.04.2023 № 8704617/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.11.2022 № 23 (а.с. 113).
Підставами відмови у реєстрації податкової накладної у рішенні зазначено: "ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку»".
Також, на виконання умов договору була виконана поставка товару, що підтверджується видатковою накладною від 14.11.2022 № 186 на товар загальною вартістю 1523635,20 грн. (у т.ч. ПДВ 253939,20 грн.) (а.с. 205) та товарно- транспортними накладними від 14.11.2022 № 253037, № 253041, № 253042, № 253044, № 253046, № 253047, № 253102, № 253104 (а.с. 206-213).
Згідно платіжних інструкцій від 29.12.2022 № 755 та від 30.12.2022 TOB «ЮРИСТ АГРО» отримало від покупця - ТТОВ «Бахмачгазбудсервіс» оплату за товар, загальною вартістю 2587617,60 грн. (а.с. 188-189).
За фактом здійснення господарської операції TОВ «ЮРИСТ АГРО» склало податкову накладну від 14.11.2022 № 25 на суму 1269696,00 грн. (у т.ч. ПДВ 253939,20 грн.) (а.с. 114).
Позивач направив до Головного управління ДПС у Сумській області пояснення та копії документів, які висвітлювали обставини діяльності позивача та обставини господарської операції, по якій була складена податкова накладна, реєстрація якої була зупинена (а.с. 118-119).
За результатами розгляду наданих позивачем письмових пояснень та документів, 18.04.2023 Комісією Головного управління ДПС в Сумській області надіслано позивачеві повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів (а.с. 66-67).
У графі «Додаткова інформація» вказаного повідомлення було зазначено перелік документів, які необхідно подати на розгляд Комісії, а саме: документи щодо транспортування щебеню та бітуму на склад виконавця, документи на право власності/оренди вагонів-думпакарів (самоскидів), втім TOB «ЮРИСТ АГРО» не скористалося правом на подання додаткових документів.
На підставі розгляду наданих позивачем письмових пояснень та документів Комісією Головного управління ДПС в Сумській області прийнято рішення від 26.04.2023 № 8704620/41311543 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.11.2022 № 23 (а.с. 120).
Підставами відмови у реєстрації податкової накладної у рішенні зазначено: "ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку»".
Вважаючи рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 26.04.2023 № 8704617/41311543 та від 26.04.2023 № 8704620/41311543, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних, неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок № 1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку № 1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Пунктом 7 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10 та 11 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій.
До критеріїв ризиковості здійснення операцій пунктом 1 віднесено такий: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок № 520, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Пунктами 2-4 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
За змістом пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 520 (в редакції Наказу Міністерства фінансів № 19 від 12.01.2023, яка набрала чинності 08.03.2023) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п. 12 Порядку № 520).

Згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Компелексний аналіз зазначених норм свідчить про те, що контролюючий орган, після надходження податкової накладної / розрахунку коригування до ДПС для реєстрації в ЄРПН, в автоматизованому режимі здійснює її розшифрування та проводить відповідну перевірку, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування через відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або через відповідність відображених у ній операції критеріям ризиковості здійснення операцій.

Автоматизований моніторинг відповідності господарської операції, відображеної у податковій накладній, критеріям оцінки ступеня ризиків здійснюється відповідно до ознак, наведених у пунктах 1-6 критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку №1156).

У разі, коли за результатами моніторингу господарська операція, відображена у податковій накладній, відповідає критеріям ризиковості здійснення операції (крім податкової накладної, складеної платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку) реєстрація такої податкової накладної зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган зобов`язаний, зокрема, вказати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також запропонувати платнику надати пояснення та копії документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Зі змісту долучених до матеріалів справи квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних суд встановив, що податковим органом сформовано висновок про відповідність господарських операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Мотивуючи цей висновок податковий орган зазначив, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2715, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Надаючи правову оцінку зазначеним підставам для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних, суд звертає увагу на те, що Порядок № 1165 не містить вимоги про прийняття контролюючим органом окремого рішення з питання зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Водночас, виходячи з наведених вище положень пунктів 10, 11 Порядку № 1165, зміст такого рішення наводиться податковим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

При цьому, пунктом 11 Порядку № 1165 передбачено вимоги до змісту такої квитанції, а саме - у ній обов`язково мають бути зазначені: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Дослідивши долучені до матеріалів справи копії квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, суд встановив, що в них не зазначено вимог до платника податків в частині надання конкретних пояснень та документів з метою реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Наведене, на переконання суду, унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН.

Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 380/8213/21 зазначив, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Однак, у цій справі надіслані позивачу квитанції містили лише загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку.

Посилання представника відповідачів на те, що перелік документів, надання яких є необхідним для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, визначений пунктом 5 Порядку № 520, суд визнає безпідставними, оскільки зазначеною нормою передбачено орієнтовний перелік таких документів (застосовано словосполучення "може включати"), що не дає платнику податків можливість достовірно визначити обсяг необхідних документів, надання яких податковому органу буде достатнім для реєстрації податкової накладної у ЄРПН.

Разом із тим, позивачем було надано до контролюючого органу документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, разом з копіями документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, які стали підставою для складення податкових накладних позивач у поясненнях зазначив, що одним з видів діяльності ТОВ "Юрист Агро" є виробництво асфальтобетонної суміші для дороднього будівництва. Станом на 01.01.2023 року ТОВ «Юрист Агро» використовував найману працю у кількості 19 осіб. Фонд оплати праці за 2022 рік становив 2974170,00 грн. Середня облікова заробітна плата за четвертий квартал 2022 року становила 156535 грн.

Для виготовлення продукції використовується прийняте у платне користування нерухоме майно та споруди, у тому числі земельна ділянка площею 0,3000 га. Підстава - договір оренди № ОР-25/08/20 від 07.09.2020, додаткова угода до договору оренди та акт приймання передачі від 15.03.2021 року. Оплата за отримане в оренду майно проведена зокрема платіжним дорученням від 08.12.2022 № 438 на суму 412053,79 грн.

Для виготовлення суміші застосовується асфальтозмішувальна установка ТТС, 120 ТРН Asphslt Plant (завод по виробництву асфальту) 2021 року випуску, виробництва Туреччина, що розташоване за адресою: 41650, Сумська обл., Конотопський р-н, с. В`язове, вул. Лугова (колишня Фрунзе), 14. Вказане обладнання прийняте у користування від ТОВ «Універбур» по акту від 15.07.2022 року на підставі договору користування № 01/07/22 від 01.07.2022 року.

Пояснюючи походження товару, позивач зазначив, що для виробництва використовується різноманітна сировина скраплений газ, щебенево-гранітна продукція різних фракцій, мінеральні домішки (порошки), бітуми та /або бітумні емульсії. Скраплений газ придбавався у ТОВ «Промгаз» за договором № ПР-11 від 29.07.2022. Постачання газу здійснювало ТОВ «Промгаз». Постачання здійснювалось транспортом ТОВ «Промгаз» на умовах - СРТ (редакції ІНКОТЕРМС 2010) місце призначення (п.2.3. договору). Тобто ТОВ «Промгаз» самостійно доставляє скраплений газ до складу ТОВ «Юрист Агро». Придбання підтверджується накладними № 540 від 07.10.2022 та № 635 від 07.11.2022 та ТТН № 540 від 07.10.2022 та ТТН № 635 від 07.11.2022. Оплата за придбаний газ проведена 11.10.2022 на суму 400000,00 грн. (платіжне доручення № 336) та 11.11.2022 на суму 218938,05 грн. (платіжне доручення № 383). Скраплений газ є пальним. ТОВ «Юрист Агро» має ліцензію на зберігання пального виключно для потреб власного споживання. Ліцензія видана органами ДПС у Сумський області.

Мінеральна сировина (щебінь різних фракції, бітум, порошок) для виробництва асфальтобетону був придбаний у ТОВ «Універбур» (34328050) по договору № 01/06/21 від 01 червня 2021 року. Придбання бітуму дорожнього на суму 758066,40 грн. підтверджується накладими: № 260 від 05.11.2022, на суму 1566756,00 грн, № 227 від 12.10.2022 на суму 815418,00 грн., № 234 від 21.10.2022 на суму 468424,80 грн., № 245 від 27.10.2022. Придбання щебеню на суму 269040,36 грн. підтверджується накладною № 243 від 20.10.2022 та на суму 110070,00 грн. підтверджується накладною № 247 від 24.10.2022. Придбання мінерального порошку на суму 66528,00 грн. підтверджується накладною № 244 від 28.10.2022.

Оплата за придбані матеріали проведена 14.10.2022 платіжним дорученням № 349 на суму 200000,00 грн., 17.10.2022 платіжним дорученням № 350 на суму 1000000,00 грн., 25.11.2022 платіжним дорученням № 428 на суму 710000,00 грн.

З Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРТЛАНД-ЦЕМЕНТ» 25 липня 2021 року був укладений договір купівлі-продажу № 006. На виконання умов договору ТОВ ПОРТЛАНД-ЦЕМЕНТ» поставило порошок мінеральний МП-1 неактивований виробництва ВАТ «Доломіт» республіка білорусь. Вказаний порошок застосовується як наповнювач для виробництва асфальтобетону. Поставка порошку підтверджується накладними № 47, № 46, № 45, № 44, № 50 та ТТН № 46, № 47, № 50, № 45, № 44. Оплата за придбаний порошок проведена 27.07.2022 платіжними дорученням від 27 липня 2022 року № 206 на суму 64501,20 грн. та платіжним дорученням від 29 липня 2022 року № 210 на суму 150000,00 грн. Відпуск сировини у виробництво здійснювався за вимогами - накладними від 13.11.2022 № 272, від 14.11.2022 року № 273. Відпуск готової продукції із виробництва за накладними на передачу готової продукції від 13.11.2022 № 34 та від 14.11.2022 № 35. Також отримання сировини для виробництва та обіг готової продукції підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 26, 201, 361, 631.

По суті господарської операції позивач вказав, що між ТОВ «ЮРИСТ АГРО» (далі - Постачальник) та ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» (далі - Покупець) було укладено договір купівлі продажу асфальтобетону від 17 жовтня 2022 року № 17/10/22 (а.с.121-122). За умовами п. 2.2, п. 2.7 Договору зобов`язання постачальника з поставки вважається виконаним у момент передачі продукції Покупцю на склад Постачальника. Поставка продукції здійснюється на умовах самовивозу - транспортом Покупця. Постачальник зобов`язаний належним чином оформити та надати Покупцю товарно-транспортні накладні на товар.

Загальна сума договору (з ПДВ) визначається суманою вартістю всіх окремих постачань на підставі відвантажувальних документів Постачальника протягом дії договору та відповідних заявок Покупція на товар (п.4.1. Договору).

Оплата здійснюється Покупцем на підставі цього Договору та рахунків-фактур, виставлених Постачальником на вартість партії товару (п.4.2. Договору).

За умовами п. 4.3 Договору розрахунки між сторонами за товар проводяться Покупцем на умовах оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Так, на підставі замовлення покупця була здійснена поставка товару, що підтверджується видатковою накладною від 13.11.2022 № 184 на товар загальною вартістю 1063982,40 грн. (у т.ч. ПДВ 177330,40 грн.) та товарно-транспортними накладними від 13.11.2022 № 253030, № 253027, № 253029, № 253031, № 253032, № 253033, № 253034, № 253035, № 253036.

Також, на виконання умов договору була виконана поставка товару, що підтверджується видатковою накладною від 14.11.2022 № 186 на товар загальною вартістю 1523635,20 грн. (у т.ч. ПДВ 253939,20 грн.) та товарно- транспортними накладними від 14.11.2022 № 253037, № 253041, № 253042, № 253044, № 253046, № 253047, № 253102, № 253104.

При цьому, подією, за якою позивачем складені податкові накладні від 13.11.2022 № 25 на суму 1063982,40 грн. (у т.ч. ПДВ 177330,40 грн.) та від 14.11.2022 № 25 на суму 1523635,20 грн. (у т.ч. ПДВ 253939,20 грн.) є дата відвантаження товару за Договором, що підтверджується видатковими накладними та товарно- транспортними накладними.

Отже, платник податку після настання першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, був зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз наданих позивачем документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

У контексті вищенаведеного суд також зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що відповідні пояснення та додаткові документи надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних.

При цьому, на переконання суду, належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів включення господарської операції позивача до переліку ризикових не надано.

Натомість, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган фактично вдається до цитування пункту 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, зазначених у Додатку № 3 Порядку № 1165. Іншої належної мотивації підстав та причин віднесення господарської операції позивача, визначених податковою накладною, до категорії ризикових, квитанція не містять.

При цьому суд зазначає, що оскаржувані рішення містять графу «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)», в яких відповідачем-1 не зазначеного жодного документа, якого, на думку податкового органу, не було подано позивачем.

Доводи представника відповідачів про те, що на вимогу контролюючого органу позивач не надав додаткові документи, зазначені у повідомленнях про необхідність надання додаткових пояснеь та/або додаткових документів, що є самостійною підставою для відмови у реєстрації податкової накладної у ЄРПН, суд відхиляє, адже зазначені у повідомленні комісії документи не впливають на правомірність складення платником податків податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, оскільки не підтверджують та не спростовують першої події, з існуванням якої приписи Податкового кодексу України пов`язують виникнення у платника обов`язку скласти та зареєструвати податкову накладну.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 16.09.2022 у справі № 380/7736/21.

Так само у пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі № 420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі № 500/770/21.

Оскільки позивачем після зупинення реєстрації податкових накладних було надано як пояснення, так і достатній для прийняття позитивного рішення комісією, обсяг документів, а також зважаючи на відсутність доказів того, що такі документи були складені/оформлені із порушенням законодавства, у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Головним управлінням ДПС у Сумській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації складених податкових накладних від 13.11.2022 № 23, від 14.11.2022 № 25 в Реєстрі.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача процедуру зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі, передбачену Порядком № 1165, за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання послуг та ймовірності уникнення виконання свого податкового обов`язку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних від 13.11.2022 № 23, від 14.11.2022 № 25, складених ТОВ "Юрист Агро", та як наслідок правомірність позовних вимог платника податку в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, то варто звернути увагу на наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 13.11.2022 № 23, від 14.11.2022 № 25 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: ордер серія ВМ № 1037576 (а.с. 13), копію договору про надання правової допомоги від 02.05.2023 № 16/05/23 (а.с.77-79), акт приймання - передачі наданих юридичних послуг по договору про надання правової допомоги від 02.05.2023 № 16/05/23 (а.с. 234).

Так, відповідно до акту приймання - передачі наданих юридичних послуг по договору про надання правової допомоги від 02.05.2023 № 16/05/23 адвокат надав, а ТОВ «Юрист Агро» прийняв адвокатські послуги вартістю 8250,00 грн. у вигляді:

- складання процесуальних документів (позовна заява та підготовка документів і подача документів до суду) (11 годин);

- складання процесуальних документів (відповідь на відзив та підготовка документів і подача документів у суд) (5,5 години).

На виконання договору адвокат також здійснив поштові відправлення сторонам справи на суму 285,00 грн, а саме:

- направлення позовної заяви ГУ ДПС України у Сумський області (35,00 грн.) та ДПС України (45,00 грн.);

- направлення відповіді на відзив ГУ ДПС України у Сумський області (40,00 грн) та ДПС України (50,00 грн.);

- направлення документів до суду (75 грн.);

- придбання конвертів (40 грн.).

Підписанням цього акту ТОВ «ЮРИСТ АГРО» підтверджує факт належного отримання послуг відповідно по положень поговору договору від 02.05.2023 № 16/05/23 про надання правової допомоги, а також відсутність претензій з боку ТОВ «ЮРИСТ АГРО» щодо вказаних в акті наданих послуг.

Виписками з рахунку адвоката від 12.09.2023 підтверджується оплата ТОВ «ЮРИСТ АГРО» по договору № 02/05/23 на суму 7000,00 грн. та 1250,00 грн. (а.с. 232-233).

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд вказує, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката з професійної правничої допомоги, понесених під час розгляду справи є завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки дана справа є справою незначної складності та підготовка до написання тексту позовної заяви та написання такої не вимагали великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребували затрат настільки значного часу для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до визначеної вартості послуг адвоката, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру.

Так, перераховані в акті приймання-передачі виконаних робіт види послуг, як: направлення позовної заяви ГУ ДПС України у Сумський області (35,00 грн.) та ДПС України (45,00 грн.); направлення відповіді на відзив ГУ ДПС України у Сумський області (40,00 грн) та ДПС України (50,00 грн.) взагалі не є юридичними послугами та не потребують спеціальних професійних навичків, відповідно, не підлягають відшкодуванню.

Крім того, на переконання суду, подача документів до суду не може вважатись окремою послугою правового характеру.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що адвокатом Оскорбіним А.Г. на виконання умов договору та акту приймання - передачі наданих юридичних послуг по договору про надання правової допомоги від 02.05.2023 № 16/05/23, складено та підписано позовну заяву у цій справі, також складено відповідь на відзив (а.с.87-104), клопотання про долучення доказів відповідно до ухвали суду від 07.06.2023 (а.с. 105-228), клопотання щодо подання додаткових доказів щодо витрат позивача на правову допомогу (а.с.229-236), клопотання про зміну позовних вимог в частині стягнення судових витрат (а.с.237-241)

Щодо послуги "складання відповіді на відзив" суд враховує, що вказаний документ в більшій частині дублює зміст позовної заяви, складається з викладу обставин справи та норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тобто його підготовка не потребувала багато часу.

Також, клопотання щодо подання додаткових доказів щодо витрат позивача на правову допомогу (а.с.229-236) та клопотання про зміну позовних вимог в частині стягнення судових витрат (а.с.237-241) містять виклад обставин на підтвердження понесених судових витрат, що на переконання суду, не потребує значних витрат часу, додаткового вивчання судової практики тощо.

У свою чергу, клопотання про долучення доказів відповідно до ухвали суду від 07.06.2023 (а.с. 105-228) містить лише інформацію про факт направлення суду додатків, вже долучених до позовної заяви.

Таким чином, у даному випадку судом враховано, що хоча обумовлення такого розміру судових витрат на правничу допомогу відповідає досягнутим домовленостям між позивачем та адвокатом у договорі про надання правової допомоги та складеному на його виконання акті приймання-передачі виконаних робіт, відповідає їх потребам та інтересам, однак заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критеріям співмірності та справедливості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, у постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у даній справі у розмірі 5500,00 грн.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області у заявленому представником позивача розмірі задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання про зобов`язання Державної податкової служби України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

Відповідно до ст. 139 КАС України, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Сумській області, як відповідача, що прийняв спірні рішення, підлягає відшкодуванню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 5368,00 грн., що є належним розміром, який підлягав сплаті до бюджету на час звернення позивача до суду з огляду на заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.04.2023 року № 8704617/41311543.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) від 13.11.2022 № 23 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.04.2023 року № 8704620/41311543.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) від 14.11.2022 № 25 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ АГРО» (вул. Лугова, буд. 14, с. В`язове, 41650, ) судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) 00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко