Справа № 340/9789/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9789/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Меламеда В.Б., за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 призначена та виплачується пенсія за віком. У березні 2023 року відповідач на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року у справі №340/3267/22 за позовом ОСОБА_1 здійснив перерахунок її пенсії та виплатив їй кошти в сумі 49780, 96 грн., з яких 41863, 25 грн. є доплатою за період з 01.11.2021 року по 31.03.3023 року. При нарахуванні та виплаті вказаної доплати відповідач не застосував положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та не здійснив розрахунок компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з чим позивачка отримала грошові кошти без компенсації, встановленої зазначеним Законом. З цих підстав представник позивачки просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення ним розрахунку компенсації втрати частини доходів щодо пенсії за період з 01.11.2021 року по 03.2023 рік на щомісячну її пенсію за вказаний період відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну її пенсію за період з 01.11.2021 року по 03.2023 рік.

Ухвалою судді від 22.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року у справі №340/3267/22 невідкладно після набрання ним законної сили здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатило їй заборгованість за минулий час, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком. Відповідач стверджує, що не допускав порушення строків виплати нарахованої позивачці пенсії, а суми перерахованої та виплаченої на виконання судового рішення пенсії, які носять разовий характер, не є доходом у розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за порушення строку виплати яких нараховується компенсація.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та постійно проживає в Ізраїлі.

Органами ПФУ позивачці у зв`язку з досягненням пенсійного віку (55 років) з 11.09.2001 року призначена трудова пенсія за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а після набрання чинності 01.01.2004 року Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" здійснено перерахунок пенсії на умовах цього Закону.

З 30.04.2009 року виплату пенсії позивачці припинено на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у зв`язку з виїздом на постійне проживання за кордон).

У листопаді 2019 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року у справі №340/1464/19 поновило з 21.12.2018 року нарахування та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком. Станом на 21.12.2018 року основний розмір пенсії склав 3939, 90 грн., а з урахуванням доплати за 8 років понаднормового стажу в сумі 119,76 грн. загальний розмір пенсійної виплати склав 4059,66 грн.

У подальшому пенсія позивачки перераховувався (збільшувалася) у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який є бази для обчислення доплати за понаднормовий стаж, а також у зв`язку з індексацією пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, з 01.03.2021 року розмір щомісячної пенсії позивачки склав 5821, 12 грн., з 01.07.2021 року 5827, 92 грн., з 01.12.2021 року 5834, 32 грн.

Втім у січні 2022 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №24 від 27.01.2022 року про перерахунок пенсії, яким переглянуло розмір пенсії, належної до виплати ОСОБА_1 з 01.11.2021 року, та визначило її в сумі 4059,66 грн., тобто у розмірі, обчисленому станом на момент її поновлення з 21.12.2018 року.

Починаючи з лютого 2022 року пенсія позивачці виплачувалася у такому фіксованому розмірі 4059,66 грн. і не переглядалася.

Не погоджуючись із таким розміром пенсії, позивачка у липні 2022 року звернулася до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року у справі №340/3267/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення №24 від 27.01.2022 року про перерахунок пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 01.11.2021 року пенсію відповідно до частини 2 статті 42 та пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум.

У березні 2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області на виконання цього рішення суду здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2021 року, та визначило її з 01.11.2021 року у розмірі 5827, 92 грн., з 01.12.2021 року 5834, 32 грн., з 01.03.2022 року 6629, 46 грн., з 01.07.2022 року 6639, 90 грн., з 01.12.2022 року 6642, 18 грн., з 01.03.2023 року 7917, 71 грн.

Також відповідач обчислив суму доплати за минулий час, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком, розрахував їй як різницю між сумами пенсії, перерахованої на виконання судового рішення, та вже виплаченої пенсії за період з листопада 2021 року по березень 2023 року і за його розрахунками така доплата склала 41863, 25 грн.

Ці кошти перераховані на банківський рахунок позивачки та виплачені їй у квітні 2023 року.

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, стверджуючи, що вона має право на компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, а відповідач, не нарахувавши їй таку компенсацію при виплаті у квітні 2023 року заборгованості на виконання рішення суду, допустив протиправну бездіяльність.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-IV)

У статті 1 Закону №1058-IV зазначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно зі статтею 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частинами 2 та 3 статті 49 Закону №1058-IV передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Згідно зі статтею 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 року (надалі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (надалі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Згідно зі статтями 3, 4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Статтею 6 Закону №2050-ІІІ передбачено, що компенсацію виплачують зокрема за рахунок коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Аналіз цих норм свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема пенсії). Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом Пенсійного фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Норми Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У постановах від 27.07.2022 у справі №460/783/20, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, Верховний Суд вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка після виплати їй коштів пенсії, перерахованої на виконання рішення суду, не зверталася до відповідача із заявою про виплату їй компенсації втрати частини доходів на підставі Закону №2050-ІІІ, а відповідач не відмовляв позивачці у виплаті такої компенсації.

Тож оскільки право ОСОБА_1 ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення її до суду з цим позовом є передчасним, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Такий висновок відповідає правовій позиції щодо застосування статті 7 Закону №2050-ІІІ, наведеній у постановах Верховного Суду від 11.12.2020 у справі №200/10820/19-а, від 04.05.2022 року у справі №200/14472/19-а.

Оскільки позивачці відмовлено у задоволенні позову, то підстави для стягнення судових витрат у вигляді сплаченого судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ