Справа № 560/12139/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12139/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

01 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій просив суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення №22 від 02.02.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 23.10.1980 по 08.12.1987 служби в армії, з 07.02.1979 по 08.10.1980 на Новокаховському АТП - 21061 та з 01.10.1990 по 18.03.1997 в колгоспі "України".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 27.01.2023 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.09.2023 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 02.02.2023 №22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період: строкової військової служби з 23.10.1980 по 18.11.1982; військової служби по контракту з 26.11.1982 по 08.12.1987; роботи з 07.02.1979 по 08.10.1980 на Новокаховському АТП - 21061; роботи з 01.10.1990 по 18.03.1997 в колгоспі "Україна".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.09.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що немає підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 23.10.1980 по 08.12.1987 служби в армії, з 07.02.1979 по 08.10.1980 на Новокаховському АТП - 21061 та з 01.10.1990 по 18.03.1997 в колгоспі "України", зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 27.01.2023 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (Закон №1058-ІV).

Позивач та не Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та прийнято рішення №22 від 02.02.2023, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. До страхового стажу позивача не зараховано:

- період служби в армії з 23.10.1980 по 08.12.1987 відповідно до довідки від 16.01.2023 №18, оскільки період строкової військової служби перевищує загальновстановлений термін;

- період роботи з 07.02.1979 по 08.10.1980 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не читається печатка на записі про звільнення;

- період роботи з 01.10.1990 по 18.03.1997 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів та при звільненні з роботи печатка не читається.

Відповідно до рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області №22 від 02.02.2023, страховий стаж позивача становить 11 років 1 місяць 5 днів.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача. Однак, із врахуванням таких періодів, загальний страховий стаж позивача (станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії від 27.01.2023) становить менше 28 років, а том відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком з 27.01.2023 відповідно до Закону №1058-ІV.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частина 1 статті 24 Закону №1058-ІV визначає, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до запису трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 12.02.1979, в період з 23.10.1980 по 08.12.1987 позивач проходив службу в Радянській армії.

Пенсійним органом не зараховано цей період лише з тих підстав, що період строкової військової служби перевищує загальновстановлений термін.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №99 від 17.03.2023, долученої позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив строкову військову службу в період з 23.10.1980 по 18.11.1982 та військову службу по контракту з 26.11.1982 по 08.12.1987.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що до страхового стажу позивача необхідно зарахувати строкову військову службу в період з 23.10.1980 по 18.11.1982 та військову службу по контракту з 26.11.1982 по 08.12.1987.

Відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.02.1979, в період з 07.02.1979 по 08.10.1980 позивач працював на Новокаховському АТП - НОМЕР_2 , у період з 01.10.1990 по 18.03.1997 - в колгоспі "Україна".

Спірним рішенням Пенсійного органу до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 07.02.1979 по 08.10.1980, оскільки не читається печатка на записі про звільнення; період роботи з 01.10.1990 по 18.03.1997, оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів та при звільненні з роботи печатка не читається.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже періоди роботи позивача з 07.02.1979 по 08.10.1980 на Новокаховському АТП - 21061 та період з 01.10.1990 по 18.03.1997 в колгоспі "Україна" також підлягають зарахуванню до стажу позивача, оскільки підтверджуються записами трудової книжки НОМЕР_1 від 12.02.1979 та доказами, які містяться у матеріалах судової справи.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №22 від 02.02.2023 необхідно визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Загальний страховий стаж позивача, обрахований пенсійним органом, складає 11 років 1 місяць 5 днів. З урахуванням вказаних спірних періодів роботи, які підлягають зарахуванню, загальний страховий стаж позивача (станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії від 27.01.2023) становить менше 28 років.

Тому, відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 27.01.2023 відповідно до Закону №1058-ІV.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.