Справа № 462/966/24
Суддя: ПАВЛІВ А. І.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №462/966/24
Провадження №2-а/443/7/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Чех Наталії Володимирівни, інспектора Гадади Ігоря Ігоровича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Перунов В.В. подав до суду позов до інспектора Чех Н.В., інспектора Гадади І.І., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (відповідачі), у якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1302833 від 24.01.2024 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1302970 від 24.01.2024 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що описане у постановах не відповідає дійсності, оскільки позивач не вчиняв жодних дій, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 140 КУпАП та не проводив робіт у межах червоних ліній міста. Позивач не є власником приміщення за адресою АДРЕСА_1 , замовником та безпосереднім виконавцем вказаних робіт, а відтак не є суб`єктом адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП. З диспозиції цих норм випливає, що суб`єктом даного правопорушення є службові особи відповідних суб`єктів господарювання, які зобов`язані дотримуватись відповідного порядку погодження під час здійснення своєї господарської діяльності. Крім того, оскільки ч. 3 ст. 140 КУпАП є бланкетною нормою права, при викладенні обставин правопорушення має бути зазначено конкретний пункт, статтю, частин статті відповідного нормативного акту, порушення якого інкриміноване особі. Оскаржувані постанови вказаним вимогам не відповідають. Як вбачається з пункту 7 оскаржуваних постанов до них не було долучено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі відповідними замірами та схему.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.42-47), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач отримав копії постанов на місці вчинення адміністративного правопорушення, йому було роз`яснено його права, тому позивач чітко розумів і усвідомлював свої права та обов`язки при розгляді справи. Він є суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 140 КУпАП. Вимога про визнання дій поліцейського протиправними не відповідає вимогам КАС України. Факт вчинення позивачем правопорушень належним чином задокументований та зафіксований. Поліцейським дотримано процедури підготовки та розгляду справи. Постанови є обґрунтованими, винесені на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.58-59), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем дій, передбачених частиною 2, 3 статті 140 КУпАП, а також не доведено, що позивач є власником приміщення по АДРЕСА_1 . Доказом не може бути відеозапис з нагрудної камери, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Позивач просить визнати протиправними саме постанови як акта індивідуальної дії, що відповідає вимогам пункту 2 частини 1 статті 5 КАС України. Поліцейським не долучено до постанови акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а в самому акті взагалі не описано, які саме роботи та ким здійснювалися. Змінювання змісту постанови після підписання її особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не передбачено законом.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі інспектор ОСОБА_2 , інспектор Гадада І.І. у судове засідання не з`явилися, однак у поданих ними заявах просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Заяви, клопотань, подані учасниками справи.

Позивачем подано заяви про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі (а.с.32-33, 76-77).

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про відкладення розгляду справи з метою подання додаткових доказів та розгляд справи у подальшому за її відсутності (а.с.35).

Відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про відкладення розгляду справи з метою подання додаткових доказів та розгляд справи у подальшому за його відсутності (а.с.36).

Представником відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подано клопотання про долучення доказів (а.с.66).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22-23).

Ухвалою судового засідання від 14.03.2024 відкладено розгляд справи (а.с.37).

Ухвалою судового засідання від 02.04.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.78).

Також, судом оприлюднено на веб-порталі Судової влади України повідомлення про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи №462/966/24 (а.с.30, 41).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302970 від 24.01.2024 ОСОБА_1 24.01.2024 о 07 год 23 хв у м. Львів, вул. Героїв УПА,77 проводив роботи в межах червоної лінії міста, без належного огородження місця проведення робіт та не встановив тимчасові дорожні знаки, чим порушив вимоги ДСТУ 8749-2017 та п. 1.5. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 140, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн (а.с.5).

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302833 від 24.01.2024 ОСОБА_1 24.01.2024 о 07 год 10 хв у м. Львів, вул. Героїв УПА,77 проводив роботи в межах червоної лінії міста (на тротуарі) без погодження тимчасової схеми ОДР з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги статті 37 ЗУ «Про автомобільні дороги», ПКМУ №198 від 30.03.1994 та п. 1.5. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 140, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн (а.с.6).

Рапортами інспектора ВБДР УПП у Львівській області ДПП Гадади І. від 24.01.2024 повідомлено начальника УПП у Львівській області ДПП про доопрацювання постанов серії ЕНА №1302970 та ЕНА №1302833 в частині часу скоєння адміністративних правопорушень (а.с.69, 70).

За змістом акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складеного 24.01.2024 о 10 год 45 хв у м. Львів, по вул. Героїв УПА,77 місце проведення робіт не огороджено належним чином та не встановлено тимчасові дорожні знаки. Проведення робіт без погодження тимчасової схеми ОДР з уповноваженим підрозділом Національної поліції. За результатом обстеження ділянки визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 8749-2017 та статті 37 ЗУ «Про автомобільні дороги» (а.с.71).

Вимогами (приписами) від 24.01.2024 №89 та №90 встановлено ОСОБА_1 : припинити роботи по АДРЕСА_1 до моменту належного огородження місця проведення робіт та встановлення тимчасових дорожніх знаків; припинити роботи до моменту погодження тимчасової схеми ОДР з уповноваженим підр. Національної поліції по вул. Героїв УПА,77 у м. Львів (а.с.72, 73).

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається місце проведення робіт (в межах тротуару) та процесуальні дії працівників поліції з ОСОБА_1 щодо винесення на нього постанов (а.с.56, 74).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 140 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Згідно з диспозицією частини 3 статті 140 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Нормою пункту 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі ПДР), встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з вимогами пункту 32.1. ПДР з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

За змістом статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до приписів частини 1 статті 37 цього Закону будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно з підпунктом 5.1.4. ДСТУ 8749:2017 до облаштування зони дорожніх робіт відповідно до вимог цього стандарту заборонено здійснювати будь-які дорожні роботи, а також завозити будівельні матеріали, конструкції, тощо.

Підпунктом 6.1.1. ДСТУ 8749:2017 встановлено, що першочергові заходи з ОДР завжди мають бути забезпечені чітким позначенням та огородженням зони дорожніх робіт, а не тільки встановленням обмежень швидкості.

У відповідності до підпункту 10.2.1. ДСТУ 8749:2017 тимчасові засоби регулювання мають бути встановлено в місцях, передбачених тимчасовими схемами ОДР.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, за змістом статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що уповноваженою особою (поліцейським) 24.01.2024 ухвалено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302833 та ЕНА №1302970 стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 та 3 статті 140 КУпАП, якими на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову.

Суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства відповідно до приписів частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції (зокрема справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 та 3 статті 140 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною 5 статті 121, частиною 2 статті 122 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Цей висновок повністю узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

Суд звертає увагу на те, що позивачем визначено трьох відповідачів інспекторів УПП у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

З огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КУпАП, а також на правовий висновок Верховним Судом від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд доходить переконання, що інспектори УПП у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними відповідачами у цій справі, відтак в частині позовних вимог до цих відповідачів слід відмовити.

Суд не ставить під сумнів наявність правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 140 КУпАП, оскільки такі повністю підтверджуються дослідженими судом доказами.

Також, суд зауважує про помилковість аргументів представника позивача в частині того, що суб`єктом правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 140 КУпАП, є службові особи відповідних суб`єктів господарювання, які зобов`язані дотримуватись відповідного порядку погодження під час здійснення своєї господарської діяльності, оскільки санкціями вказаних норм КУпАП відповідальність встановлена для трьох суб`єктів: громадян, посадових осіб та громадян суб`єктів господарської діяльності. ОСОБА_1 є громадянином України, а відтак може бути суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 140 КУпАП.

Однак, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повністю заперечив обставину проведення ним робіт у межах червоних ліній міста, а також перебування ним у статусі замовника чи виконавця вказаних робіт.

Суд зазначає, що складені стосовно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, самі по собі, не є достатніми доказами його вини у вчиненні адміністративних правопорушень. Такі постанови по своїй правовій природі є рішеннями суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованих правопорушень, яким передує фіксування цих правопорушень.

Досліджені судом письмові докази, зокрема: акти обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 24.01.2024 не містять відомостей про проведення робіт саме ОСОБА_1 , а містять лише дані про місце проведення робіт та виявлені порушення при їх проведенні; вимоги (приписи) від 24.01.2024 №89 та №90 хоч і виписані на ім`я ОСОБА_1 , однак також не є безумовними доказами того, що саме він проводив вказані роботи.

Відеозаписи з бодікамер поліцейських не відображають відомостей про вчинення правопорушень ОСОБА_1 , а лише містять процесуальну послідовність винесення стосовно нього постанов, відтак такі не можуть бути доказами вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР.

Інших доказів, які б містили відомості на підтвердження проведення вказаних у постановах робіт саме ОСОБА_1 , або у своїй сукупності дозволяли дійти такого висновку, матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України тягар (обов`язок) доказування правомірності зазначених постанов покладено саме на відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

За відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, викладені у постановах про накладення адміністративного стягнення обставини породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Недопустимим є встановлювати вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення на припущеннях.

Таким чином, на переконання суду, уповноваженою особою (поліцейським) факт вчинення правопорушень, в яких звинувачено позивача, належним чином не зафіксовано та не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, що могли б бути забезпечені для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Отже, уповноваженою особою у своїй діяльності порушені принцип всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано на даних сприйняття співробітників поліції та матеріалах, які не містять достатніх даних на підтвердження вчинення правопорушень ОСОБА_1 .

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені частинами 2 та 3 статті 140 КУпАП, тому наявні обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваних постанов.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначений перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний.

Беручи до уваги викладене, суд доходить переконання, що позов в частині скасування оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення стосовно позивача слід задовольнити повністю.

Однак, позовні вимоги про визнання протиправними оскаржуваних постанов, зважаючи на приписи частини 3 статті 286 КАС України, задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений правом на їх вирішення у цьому провадженні.

Також, з огляду на позовні вимоги, в яких представник позивача просить скасувати індивідуальні акти (постанови серії ЕНА №1302833 та ЕНА №1302970 від 24.01.2024), а також зважаючи на вимоги частини 3 статті 286 КАС України, суд вважає за можливе, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, закривши справи про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам процесуального закону та сприятиме ефективному захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір у розмірі ставки, яка діяла на час подання цієї позовної заяви 968,96 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу, із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору відповідно до вимог частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір»).

На підставі статті 19 Конституції України, статей 2, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, селище Гніздичів) до інспектора Чех Наталії Володимирівни (місце перебування: АДРЕСА_2 ), інспектора Гадади Ігоря Ігоровича (місце перебування: м. Львів, вул. Перфецького,19), Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького,19) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302833 та ЕНА №1302970 від 24.01.2024 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302833 від 24.01.2024 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 2 статті 140 КУпАП у виді штрафу в сумі 340,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 140 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302970 від 24.01.2024 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 140 КУпАП у виді штрафу в сумі 510,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 140 КУпАП.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції відмовити.

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до інспектора Чех Наталії Володимирівни, інспектора Гадади Ігоря Ігоровича про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1302833 та ЕНА №1302970 від 24.01.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів