Справа № 450/103/24
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/103/24 Провадження № 2-а/450/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 Волошин Т.В., представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Арендач М.В, Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2

про предмет позову: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення 3хРУ № 021087 від 27.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 202 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП закрити,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом та просив скасувати у справі про адміністративне правопорушення 3хРУ № 021087 від 27.10.2023 року про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 202 КУпАП та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього. В обґрунтування позову покликається на те, що 28 серпня 2023 року о 19 годині 30 хвилин прикордонним нарядом «Контрольний пост» було виявлено та затримано 1 громадянина України на напрямку НОМЕР_1 прикордонного загону на відстані 3000 метрів до лінії державного кордону на території Сокальської ОТГ ОСОБА_1 за порушення прикордонного режиму, а саме: здійснення несанкціонованої, без інформування органу охорони державного кордону відеозйомки, чим порушив вимоги п. 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 року. Тобто, для встановлення наявності в діях особи ст. 202 КУпАП в конкретному випадку необхідно встановити перебування особи в пункті пропуску через державний кордон України, а саме перебування та здійснення відеозйомку прикордонного пункту (місцевості), відкритого для міжнародного сполучення, визначеного із законодавством України Державною прикордонною службою. В оскаржуваній постанові місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 є напрямок НОМЕР_1 прикордонного загону на відстані 3000 метрів до лінії державного кордону, а не сам пункт пропуску через державний кордон. Працівники прикордонної служби не надали позивачу можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим порушили його право на захист передбачене ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституцією України.

03.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив залишити позовну заяву без задоволення у зв`язку з безпідставністю. Щодо викладених позивачем аргументів зазначає, що близько 18:40 год. 28.08.2023 року до місця несення служби прикордонного наряду «Вартовий шлагбаума» у складі майстер-сержанта ОСОБА_2 , прибув транспортний засіб «Мерседес» під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , з метою перетину державного кордону, на виїзд з України. Прикордонним нарядом «Вартовий шлагбаума» було роз`яснено громадянину України ОСОБА_4 , що пропуск транспортних засобів на виїзд з території України здійснюється відповідно до списку черги з виданою контрольних талонів. Після отримання роз`яснень від прикордонного наряду «Вартовий шлагбаума» ОСОБА_5 вибув в напрямку населеного пункту Нісмичі.

Близько 19:25 год. 28.08.2023 року від прикордонного наряду «Контрольний пост» надійшла інформація про конфліктну ситуацію з громадянином України ОСОБА_1 , який прибув на автомобілі «Мерседес», з двома пасажирами та в грубій формі почав висловлюватися на адресу військовослужбовців, які несли службу в прикордонному наряді «Контрольний пост», проводити несанкціоновану зйомку місця несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост». Старшим прикордонного наряду Сергієм КУНИЦЬКИМ було роз`яснено громадянину України ОСОБА_4 , що у відповідності до пункту 17 постанови КМУ № 1147, відео-, кіно- та фотознімання місцевості проводяться після інформування органу охорони державного кордону Держприкордонслужби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, імені та по батькові осіб, що провадитимуть діяльність.

Громадянин ОСОБА_6 на вищевказані вимоги не відреагував, та у відповідності до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий на строк до 3 (трьох) годин для складання адміністративно-процесуальних документів за ч. 1 ст. 202 КУпАП (дана інформація підтверджується записом із відеореєстратора, додаток №1). Під час складання протоколу про адміністративне затримання особі було роз`яснено його права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. о 20:17 год. 28.08.2023 року було повідомлено ЦНБПД, повідомлення прийняв ОСОБА_7 , проте оскільки позивач відмовився від послуг безоплатного захисника, то йому було надано можливість повідомити про своє затримання власного адвоката, про що зроблено відповідний запис в протоколі про адміністративне затримання.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги адміністративного позову підтримали та просили такий задоволити, окрім того позивача зазначив, що не здійснював відео- чи фотознімання місцевості, він здійснював фіксацію незаконних дій щодо нього працівниками прикордонної служби. Вказані відео він не розповсюджував.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги адміністративного позову заперечив та просив відмовити у задоволенні такого у зв`язку з безпідставністю такого.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про державний кордон України» у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Положенням про прикордонний режим, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147, визначено, що контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів; прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Відповідно до переліку міст і районів на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони згідно із постановою КМУ від 3 серпня 1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони», у Львівській області до контрольованих прикордонних районів відносяться: Львівський, Самбірський, Червоноградський, Яворівський райони.

Судом встановлено, що 28 серпня 2023 року о 19 годині 30 хвилин прикордонним нарядом «Контрольний пост» було виявлено та затримано 1 громадянина України на напрямку НОМЕР_1 прикордонного загону на відстані 3000 метрів до лінії державного кордону на території Сокальської ОТГ ОСОБА_1 за порушення прикордонного режиму, а саме: здійснення несанкціонованої, без інформування органу охорони державного кордону відеозйомки, чим порушив вимоги п. 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 року.

Пунктом 17 постанови КМУ №1147 визначено, що авіаційні роботи, будівництво, вирубування дерев і чагарників, водокористування, геологічне вивчення, дорожні та інші дослідження, гідротехнічні, землевпорядні, меліоративні та інші роботи, пов`язані із зміною водного режиму прикордонних річок, озер та інших водойм, водолазні роботи або занурення апаратів, що використовуються для підводного плавання, відео-, кіно- та фотознімання місцевості, туристичні подорожі і стрибки з усіх видів парашутів у межах прикордонної смуги і районів, прилеглих до адміністративної межі між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю, на території яких Кабінетом Міністрів України запроваджено прикордонний режим, а також збори, мітинги, маніфестації і демонстрації, спортивні, видовищні та інші масові заходи, військові навчання і тренування (далі - масові заходи) проводяться після інформування органу охорони державного кордону, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) осіб, що провадитимуть діяльність або організовуватимуть масові заходи, інформації про документи дозвільного характеру на провадження зазначеної в цьому пункті діяльності або масових заходів.

Відповідно до пунктів 8-12 Інструкції про порядок взаємодії між посадовими особами підрозділів Державної прикордонної служби України та територіальних органів Національної поліції України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в місцях значного скупчення транспортних засобів перед пунктами пропуску через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2017 №128, допуск транспортних засобів від тимчасового стаціонарного контрольного поста поліції до пункту пропуску здійснюється за командою старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску із зазначенням кількості автомобілів. Отримавши команду від старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску, прикордонний наряд «Прикордонний патруль» здійснює допуск транспортних засобів до пункту пропуску, при цьому проводиться перевірка наявності контрольного талона та відповідності черговості слідування. Під час прибуття транспортного засобу з тимчасового стаціонарного контрольного поста поліції до пункту пропуску прикордонний наряд «Вартовий шлагбаума» перевіряє наявність контрольного талона, здійснює його вилучення та видає контрольний талон на транспортний засіб для проходження прикордонно-митного контролю. У разі прибуття до прикордонного наряду «Вартовий шлагбаума» транспортного засобу, водій якого не має зазначеного талона, прикордонним нарядом проводиться роз`яснювальна робота з водієм, транспортний засіб направляється у загальну чергу в район тимчасового стаціонарного контрольного поста поліції (за винятком випадків, визначених частиною другою статті 23 Закону України «Про прикордонний контроль»).

Положеннями ч. 1 ст. 202 КУпАП передбачено, що порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду-виїзду тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 3 розділу III Інструкції №898 від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники; начальники відділів прикордонної служби та їх перші заступники; коменданти оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники; начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) дільничних інспекторів прикордонної служби, відділів спеціальних дій на воді) та командири кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; старші змін прикордонних нарядів, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску /пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Зазначені норми права вказують на те, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно гр. України начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_8 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ЗхРУ №015915 від 28.08.2023 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Зміст постанови було доведено до громадянина ОСОБА_6 та надано йому копії адміністративно-процесуальних документів.

Пунктом 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 2011 р. №1363, передбачено, що негайно з моменту затримання особи суб`єкт подання інформації повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи надання безоплатної правової допомоги та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків адміністративного затримання, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Відповідно до повноважень, визначених пунктом 5 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу покладаються завдання щодо організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами.

Близько 19:30 год. 28.08.2023 року від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було вислано прикордонний наряд «Група реагування» на чолі з помічником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з логістики майором ОСОБА_9 . Після прибуття прикордонного наряду «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з персоналу майора ОСОБА_10 в місце розвитку події, громадянину України ОСОБА_1 повторно було роз`яснено заборону проводити відеозйомку місця несення служби прикордонного наряду. Громадянин ОСОБА_6 на вищевказані вимоги не відреагував, та у відповідності до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий на строк до 3 (трьох) годин для складання адміністративно-процесуальних документів за ч. 1 ст. 202 КУпАП, що підтверджується записом із відеореєстратора, долученим до матеріалів справи.

Під час складання протоколу про адміністративне затримання особі було роз`яснено його права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП о 20:17 год. 28.08.2023 року було повідомлено ЦНБПД, повідомлення прийняв ОСОБА_7 , проте оскільки позивач відмовився від послуг безоплатного захисника, то йому було надано можливість повідомити про своє затримання власного адвоката, про що зроблено відповідний запис в протоколі про адміністративне затримання.

Факт інформування обліковано в Робочому зошиті чергового відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із зазначенням точного часу здійснення інформування, прізвища, імені, по батькові уповноваженої особи ЦНВПД, що його прийняла (додаток №2).

Від підписання протоколу про адміністративне затримання, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про накладення адміністративного стягнення громадянин України ОСОБА_11 відмовився, що засвідчено підписами двох свідків.

Після розгляду справи затриманий громадянин України ОСОБА_12 о 22:25 год. 28.08.2023 року, тобто до закінчення строку затримання до трьох годин, був звільнений, про що уповноваженою посадовою особою зроблено відповідний запис у протоколі про затримання із зазначенням дати, часу, причин звільнення та засвідчено підписом уповноваженої особи.

Згідно пункту 11 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261 (далі - Інструкція №1261), контрольний пост - прикордонний наряд у складі трьох та більше прикордонників, який призначається для виявлення і затримання правопорушників, здійснення контролю за дотриманням правил прикордонного режиму та виконання інших завдань у межах ділянок відповідальності підрозділів охорони кордону, спрямованих на запобігання вільному переміщенню в межах контрольованого прикордонного району зброї, боєприпасів, вибухових речовин та засобів терору, блокування та ізоляції визначених районів.

Контрольний пост несе службу на обладнаних стаціонарних постах або у визначеному місці, для чого може забезпечуватися переносним комплектом шлагбаумів і дорожніх знаків, засобами для примусової зупинки транспортних засобів, диском з червоним світлоповертачем (для зупинки транспортних засобів), жилетами зі світлоповертаючими стрічками, сигналізаційними приладами для недопущення обходу місця несення служби, документацією, схемою ділянки підрозділу охорони кордону.

Під час виконання завдань контрольний пост зобов`язаний: з прибуттям до місця несення служби прийняти ділянку під охорону та облаштувати місце несення служби (встановити переносні дорожні знаки та шлагбаум, привести в готовність до застосування пристрій примусової зупинки транспортних засобів, установити сигналізаційні прилади); вести спостереження за транспортними засобами і прилеглою місцевістю; здійснювати перевірку документів у визначеної категорії осіб, які перебувають у транспортному засобі, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортний засіб, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, боєприпасів, наркотичної речовини, інших підозрілих предметів; вживати заходів щодо недопущення спроб осіб обминути місце несення служби прикордонного наряду; підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону, сусідніми прикордонними нарядами, нарядами від взаємодіючих органів державної влади та громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону; своїми діями не перешкоджати господарській діяльності підприємств, установ та організацій в прикордонній смузі і в смузі місцевості, що знаходиться між державним кордоном і лінією інженерних загороджень; суворо дотримуватись заходів безпеки під час зупинки та перевірки транспортних засобів.

Щодо твердження Позивача відносно того, що для встановлення наявності в діях особи адміністративного правопорушення за ст. 202 КУпАП необхідно встановити перебування особи в пункті пропуску через державний кордон, є хибним оскільки вимогами пункту 17 постанови КМУ №1147, визначено, що відео-, кіно- та фотознімання саме у межах прикордонної смуги і районів проводяться з дозволу, наданого згідно з пунктом 40 цього Положення, та після інформування органу Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність.

Крім того, позивач зазначає що відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, з огляду на це зазначаємо, що відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, тому відповідно до Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»: «..військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави; «у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39,41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

31.08.2023 року на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону через контактний центр служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України надійшло інформаційне повідомлення від громадянина України ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій службових осіб Державної прикордонної служби 28.08.2023 року на контрольному пості пункту пропуску «Угринів» та відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

По даному факту начальником НОМЕР_2 прикордонного загону було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що під час адміністративного затримання та здійснення провадження відносно громадянина ОСОБА_6 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, в діях військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_2 прикордонного загону ознак вчинення дисциплінарного, адміністративного та кримінального правопорушення - не виявлено, що підтверджується копією висновку службового розслідування від 31.08.2023 року за № 33711.

Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Покликання позивача на те що, ним було подано клопотання захисника ОСОБА_13 про відкладення розгляду справи, оскільки адвокат був зайнятий, а також заяву позивача про відкладення щоб скористатися юридичною допомогою адвоката, суд оцінює критично, оскільки до клопотання не було додано ордер, копію свідоцтва на представлення та захисту його прав та інтересів.

Аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно.

Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому постанову 3хРУ № 021087 від 27.10.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про предмет позову: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення 3хРУ № 021087 від 27.10.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 202 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП закрити, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 01.04.2024 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Львів, вул. Личаківська, 74.

СуддяЄ. О. Данилів