Справа № 460/1276/24
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
03 квітня 2024 року м. Рівне №460/1276/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. розглянувши адміністративну справу за позовом
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 30.06.2017 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 30.06.2017 по 28.02.2018, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 25.09.2023 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в місяць;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.09.2023 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення , відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в місяць;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 30.06.2017 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Ухвалою суду від 09.02.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позову шляхом подання до суду:
-заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом із обґрунтуванням поважності причин такого пропуску або ж доказів на підтвердження того, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін.
Крім того, такою ухвалою суду відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, а також зобов`язано відповідача надати суду у строк подання відзиву:
-докази на підтвердження проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-докази на підтвердження звільнення з військової служби із ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-належним чином засвідчені копії документів на підтвердження нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у спірні періоди.
01.03.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов разом з витребовуваними доказами, зокрема, доказами на підтвердження звільнення з військової служби ОСОБА_1 .
Також 01.03.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.
Будь-яких письмових заперечень від сторони позивача щодо заявленого клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду до суду не надходило.
Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали адміністративної справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд зазначає таке.
Даний адміністративний позов до суду було подано представником позивача 06.02.2024, в якому остання просила, зокрема, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.06.2017 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 25.09.2023 в належному розмірі, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за період з 30.06.2017 по день фактичної виплати такої індексації грошового забезпечення.
При цьому, з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про особовий склад" від 23.09.2023 №610-ОС судом встановлено, що зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення позивач виключений з 25.09.2023.
Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту).
Разом з тим, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 цього Кодексу.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.
Так, відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, а також в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №140/2168/23.
На момент звільнення позивача з військової служби, тобто 25.09.2023, ч.2 ст.233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці обмежується трьома місяцями.
Виходячи із того, що позовну заяву подано 06.02.2024, тримісячний строк звернення до суду пропущено.
Суд зазначає, що процес отримання позивачем тих чи інших документів, з метою використання таких як доказів при зверненні до суду з позовом, не змінює момент з якого позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав та свобод.
Стороною позивача жодних причин пропуску строку звернення до суду не наводилося, а лише зазначалося, що на позивача має розповсюджуватись ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX), яка визначала право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Разом з тим, починаючи з 19.07.2022, у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.
Оскільки на час звільнення позивача з військової служби означене правове регулювання вже було змінене шляхом часового обмеження строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами, то наведені стороною позивача твердження, з покликанням на практику Верховного Суду, що стосується не обмеження будь-якими строком звернення до суду в правовідносинах, що виникли до 19.07.2022, не можуть вважатися підтвердженням того, що строк звернення до суду не пропущено або ж поважними причини пропуску строку звернення до суду.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.
Проте, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
У відповідності до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до суду без поважних причин, шляхом залишення позовної заяви без розгляду.
Керуючись статтями 240, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Позовну заяву у справі №460/1276/24 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений дата 03 квітня 2024 року

Суддя С.А. Борискін