Справа № 160/33552/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2024 року Справа № 160/33552/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати з 01.04.2022 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату з 01.04.2022 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: - уточненого адміністративного позову з уточненими позовними вимогами відповідно до вимог КАС України, а також його копії для направлення іншим учасникам справи відповідно до їх кількості; - заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог, що перевищують встановлений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до дня подання позовної заяви до адміністративного суду.

Копію зазначеної ухвали 04.03.2024 направлено позивачу засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену особисто в позовній заяві. Тобто, з урахуванням правових позицій Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 та від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18, строк для усунення недоліків до 14.03.2024.

18.03.2024 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано заяву про поновлення строку звернення до суду, а також уточнений адміністративний позову, у якому позовні вимоги викладені таким чином:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.04.2022 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату з 01.04.2022 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду заявник посилається на те, що з 01.04.2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. у справі № 160/20026/21, яке у лютому 2022 року набрало законної сили, позивач став отримувати оновлену пенсію, тобто Відповідач здійснив перерахунок його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області» та знаходиться в пенсійній справі. Як з`ясувалося пізніше, з цього ж часу, тобто з 01.04.2022 року, Відповідач доплату до його пенсії в розмірі 2000 гривень припинив. Позивача про свої дії не повідомив, тому позивач вважав, що продовжує отримувати доплату. Позивач також не вважав необхідним відслідковувати розрахунки по його пенсії, так як не сумнівався в об`єктивності розрахунків Відповідача. Тільки в січні 2023 року від військового пенсіонера позивач отримав інформацію, що Відповідач незаконно припиняє доплату до пенсії всім військовим пенсіонерам, хто звертався до суду щодо перерахунку пенсії з квітня та грудня 2019 року, тому й звернувся в Павлоградське відділення ПФУ №23 за протоколом по пенсійній справі, щоб переконатись в незаконних діях пенсійного фонду. В зв`язку з воєнним станом та бойовими діями в державі, з березня 2023 року позивач практично не знаходився за місцем постійного проживання, так як вивіз сім`ю в глуху сільську місцевість і постійно знаходився поряд, тому не міг фізично зібрати необхідні документи для звернення до суду. Тільки в грудні 2023 року позивач остаточно повернувся у місто і зразу скористався можливістю звернутися в суд за відновленням своїх прав.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду суд зазначає, що згідно зі статтею 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частини 6 зазначеної статті якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, ЄСПЛ сформовано правозастосовчу практику, відповідно до якої право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV є джерелом права під час розгляду справ судом.

Верховний Суд щодо строків звернення до суду з позовом також неодноразово вказував (зокрема, постанова від 15 квітня 2020 року у справі № 15/2973/18, постанова від 22 квітня 2020 року у справі № 811/1664/18, постанова від 08.02.2023 у справі №360/566/22), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

З матеріалів позову судом встановлено, позивач звернувся до суду з позовом 20.12.2023 та з урахуванням уточненого адміністративного позову заявив позовні вимоги щодо оскарження визнати дій відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.04.2022 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року.

Матеріалами позову також підтверджено, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою від 24.01.2023, у якій просив здійснити з 01.04.2022 року щомісячну доплату до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року і виплатити в повному обсязі.

Водночас, листом відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.03.2023 №7169-3671/К-01/8-0400/23 «Про надання відповіді» на звернення ОСОБА_1 від 24.01.2023 з питання пенсійного забезпечення повідомлено, що на виконання Постанови №713 з 01.07.2021 було проведено перерахунок пенсії та її розмір, з урахуванням доплати в сумі 2000,00 грн складав 5692,69 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №160/20026/21 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 70% від грошового забезпечення 16410,61 грн, яке зазначено у довідці від 23.06.2021 за № 33/24/С-1557, яка надана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» та нарахована доплата пенсії за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 в сумі 201343,98 грн. Ґрунтовні роз`яснення з даного питання направлені на вищезазначену адресу листом від 08.11.2022 за № 34317-27362/К-01/8-0400/22. Оскільки розмір пенсії на виконання рішення суду обчислено з грошового забезпечення, визначеного станом нa листопад 2019 року, а не на 01.03.2018, як визначено Постановою № 713, підстави для встановлення до розміру Вашої пенсії щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відсутні.

Тобто, суд вказує, що зміст вищеозначеного листа пенсійного органу свідчить про те, що щомісячна доплата до пенсії відповідно до Постанови №713 виплачувалась позивача до проведення перерахунку на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 160/20026/21.

Водночас, в тексті адміністративного позову та заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем самостійно визнається, що «З 01.04.2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. у справі №160/20026/21, яке у лютому 2022 року набрало законної сили, я став отримувати оновлену пенсію, тобто Відповідач здійснив перерахунок моєї пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області» та знаходиться в моїй пенсійній справі.».

Проте, матеріалами позову підтверджується, що позивач почав вчиняти дії щодо виплати щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. передбаченої Постановою №713 з 01.04.2022, а саме: звернувся до відповідача з відповідною заявою, лише 24.01.2023 (майже через 10 місяців після отримання пенсії за квітень 2022 року).

Водночас, суд вважає за необхідне наголосити, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його клопотання не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки позивач мав дізнатися про порушення своїх прав після отримання пенсії за квітень 2022 року.

При цьому, суд наголошує, що адміністративний позов поданий до суду більше ніж через 9 місяців від дати листа-відповіді пенсійного органу від 02.03.2023 №7169-3671/К-01/8-0400/23, без зазначення дати його отримання позивачем.

Такий висновок відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Водночас, з адміністративним позовом про перерахунок та виплату з 01.04.2022 доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, позивач звернувся лише 20.12.2023. Тобто, більше ніж через 1 рік та 8 місяців після отримання пенсії за квітень 2022 року.

Суд акцентує увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у вищезазначеній постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд не вбачає правових підстав відступати від запропонованого Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав підходу до розуміння положень 122 КАС України у справах з питань обчислення та перерахунку пенсій.

Крім цього, наведеного правового висновку щодо застування строків у спорах з питань обчислення та перерахунку пенсій Верховний Суд неодноразово дотримувався в подальшому, зокрема, у постанові від 15.06.2023 у справі № 460/2358/20.

Більш того, Верховним Судом неодноразово зазначено, в тому числі у постанові від 26.04.2023 у справі № 160/13002/21, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

При цьому, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18), незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Суд вказує, що причини поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач, зокрема, аргументує неповідомленням його пенсійним органом про скасування доплати відповідно до Постанови №713 після здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки. При цьому, позивачем не наведено та в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення позивачем будь-яких дій з метою отримання інформації щодо обрахунку розміру його пенсії, отримуваної ним після проведення такого перерахунку.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15.09.2023 у справі № 1340/5990/18.

Стосовно ж посилань заявника на введення воєнного стану, як на поважну причину пропуску позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України та триває станом на день розгляду судом питання про відкриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що у зв`язку з воєнним станом та бойовими діями в державі, з березня 2023 року позивач практично не знаходився за місцем постійного проживання, так як вивіз сім`ю в глуху сільську місцевість і постійно знаходився поряд, тому не міг фізично зібрати необхідні документи для звернення до суду. Проте, суд наголошує, що жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи позивачем до суду не надано. Крім того, будь-яких посилань на відсутність поштового та/або електронного зв`язку у такій місцевості з поданням до суду відповідних доказів у заяві не міститься. Тобто, такі посилання суд вважає безпідставними.

Отже, до суду жодних доказів щодо того, як саме введення воєнного стану в України обумовило пропуск строку на звернення до суду з означеним позовом, заявником надано не було.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не було наведено будь-яких аргументів та не надано жодних доказів на підтвердження обставини, які були чи об`єктивно є непереборними та не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду з означеним позовом, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для визнання наведених у заяві причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення позивачу строку звернення до суду із цим позовом.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено, суд доходить висновку про необхідність про відсутність правових підстав для задоволенні заяви позивача та поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, що перевищують встановлений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до дня подання позовної заяви до адміністративного суду, а саме: щодо позовних вимог з 01.04.2022 року по 21.12.2023 року.

Отже, у встановлений судом строк, а саме: до 14.03.2024 включно, позивач не усунула в повному обсязі недоліки позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд зазначає, що станом на 06.03.2024 позивач не виконав в повному обсязі вимоги ухвали суду.

З огляду на вищезазначене, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.04.2022 року по 20.06.2023 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату з 01.04.2022 року по 20.06.2023 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 169, 248, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.04.2022 року по 20.06.2023 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату з 01.04.2022 року по 20.06.2023 року щомісячної доплати до його пенсії в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно