Справа № 160/32956/23
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі за період з січня 2023 року по 18.06.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з січня 2023 року по 18.06.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач 09.01.2023 під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, отримав травму, у зв`язку з чим, з 09.01.2023 року по 18.06.2023 року знаходився на безперервному лікуванні. Однак, за період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, відповідачем не була нарахована та виплачена позивачу. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу термін для надання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзив на позов до суду не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
09.01.2023 року за безпосередньої участі позивача у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини поблизу АДРЕСА_1 ), солдат ОСОБА_1 отримав ураження заднього рогу медіального меніска, пошкодження внутрішнього меніска, передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №642/974 про обставини травми.
Внаслідок отриманого поранення, позивач був евакуйований та госпіталізований, що підтверджується довідкою форми 100 від 10.01.2023 року, копія якої міститься в матеріалах справи.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 11.01.2023 року по 24.01.2023 року у КНП Міська клінічна лікарня №16 м. Дніпро.
Згідно довідки ВЛК від 24.01.2023 року №88/15 (м.Дніпро) встановлено, що травма ОСОБА_1 - ТАК, пов`язана з проходженням військової служби та вказано, що позивач обмежено придатний до несення військової служби та потребує госпіталізації у травматологічне відділення з можливістю проведення артроскопії та наявністю протезів хрестоподібних зв`язок (за наявною інформацією, такі є у відділеннях Львова).
У період з 31.01.2023 року по 03.02.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у м. Львів, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого, яка міститься у матеріалах справи.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого позивач у період з 03.02.2023 року по 15.02.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі м. Трускавець (в/ч НОМЕР_3 ).
Згідно з довідкою ВЛК від 13.02.2023 року №520 (м.Львів) ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Відповідно до виписки №2287 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 27.03.2023 року по 06.04.2023 року у травматологічному відділенні в/ч НОМЕР_4 .
Згідно з довідкою ВЛК від 06.04.2023 року №1236 (м.Дніпро) ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно з випискою №3412 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 15.05.2023 року по 18.05.2023 року у травматологічному відділенні в/ч НОМЕР_4 .
За період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за вказані періоди, додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством пропорційно в розрахунку на місяць відповідачем нарахована та виплачена не була, що підтверджується копією картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_5 , яка міститься в матеріалах справи.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 09.01.2023 року отримав травму за безпосередньої участі під час бойових дій, під час захисту Батьківщини, що підтверджено довідкою в/ч НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №642/974 про обставини травми.

Та в подальшому, як було встановлено вище, у зв`язку з отриманою травмою, в період з 11.01.2023 р. по 24.01.2023 р., з 31.01.2023 р. по 03.02.2023 р., з 03.02.2023 р. по 15.02.2023 р., з 27.03.2023 р. по 06.04.2023 р., з 15.05.2023 р. по 18.05.2023 р., позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що позивач дійсно проходив лікування саме через наявність у нього травми, отриманої під час бойових дій.

Суд зазначає, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, у позовній заяві позивач зазначає, що в періоди між перебуванням в стаціонарних медичних установах він перебував на амбулаторному лікуванні. Як зазначає позивач вказана обставина підтверджується рішеннями (довідками) ВЛК від 24.01.2023 р., від 13.02.2023 р., від 06.04.2023 р., від 18.05.2023 р., де у кожній зазначається «потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів».

Суд зазначає, що висновок щодо потреби відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, який зазначено у перелічених довідках не є підтвердженням надання такої відпустки, а є лише рекомендацією відповідачу надати таку відпустку військовослужбовцю.

В матеріалах справи відсутні накази про надання ОСОБА_1 відпустки у період з 16.02.2023 року по 26.03.2023 року та з 07.04.2023 року по 14.05.2023 року. Також, позивач зазначає лише про наявність висновку у довідках ВЛК про необхідність надання відпустки, але не підтверджує перебування ним у відпустці.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими твердження позивача з приводу безперервного лікування у період з 09.01.2023 року по 18.06.2023 року, тому за періоди амбулаторного лікування з 16.02.2023 року по 26.03.2023 року та з 07.04.2023 року по 14.05.2023 року додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. не підлягає нарахуванню.

Як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що позивачу підлягає донарахування та виплата додаткової винагороди, яка передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 09.01.2022 р. по 15.02.2023 р., з 27.03.2023 р. по 06.04.2023 р., з 15.05.2023 р. по 18.05.2023 р., з урахуванням раніше виплачених сум за вказані періоди.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) щодо не нарахування та не виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі за період з 09.01.2023 року по 15.02.2023 року, з 27.03.2023 року по 06.04.2023 року, з 15.05.2023 року по 18.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 09.01.2023 року по 15.02.2023 року, з 27.03.2023 року по 06.04.2023 року, з 15.05.2023 року по 18.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова