Справа № 140/1899/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1899/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника заявника ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.0,6.2023 у даній справі позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо неприйняття рішення про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ; зобов`язано Луцьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з кадастровим номером :21:120:0102 по АДРЕСА_1 та прийняти рішення з врахуванням мотивів, викладених у даному судовому рішенні та стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької міської ради судовий збір у сумі 1073,60 грн.

20.03.2024 представник ОСОБА_2 подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі. Заява мотивована тим, що станом на березень 2024 року рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/1899/23 від 14.06.2023 в частині розгляду та прийняття відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з кадастровим номером :21:120:0102 по вул. Гостинна, 4 Луцькою міською радою не виконано, адже жодного рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення не прийнято.

З наведених підстав просить зобов`язати встановити контроль за виконанням судового рішення шляхом подання звіту про виконання даного судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ухвалою суду законної сили та по суті виявлених порушень суб`єктом владних повноважень постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та прав позивача.

Луцька міська рада в надісланих до суду 27.03.2024 запереченнях на заяву про встановлення контролю зазначає, що на виконання вказаного судового рішення Департаментом містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради підготовлено проект рішення ради Про затвердження громадянину ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03) на АДРЕСА_1 (копію додано). Вказаний проект рішення розглядався на пленарних засіданнях 48, 50, 51, 52, 54, 56 сесій Луцької міської ради VIII скликання, які відбулися 26.07.2023, 30.08.2023, 25.09.2023, 31.10.2023, 20.12.2023, 21.02.2024, однак не був прийнятий, так як не набрав достатньої кількості голосів. Зазначає, що вказаний проект рішення буде повторно винесено на розгляд чергової сесії Луцької міської ради.

Водночас звертає увагу, що на час звернення представника позивача із даною заявою, не завершена процедура примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення позивача до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні об`єктивно підтверджені належними і допустимими доказами підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

Щодо постановлення окремої ухвали зазначає, що аналіз положень статей 382 та 383 КАС України свідчить про те, що вказаними нормами передбачені різні види контролю суду за виконання ухваленого судового рішення. Ці види контролю відрізняються за порядком розгляду питання про їх застосування та підставами. Представником заявника дана заява подання саме на підставі положень статті 382 КАС України, окремої заяви в порядку статті 383 КАС України ні позивач, ні його представник не подавали, тому вважає, що вимога про постановлення окремої ухвали є очевидно безпідставною та підлягає залишенню без розгляду.

Порядок розгляду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду нормами статті 382 КАС України не визначений. В силу вимог частини четвертої зазначеної статті передбачено, що у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується лише питання про накладення штрафу за клопотанням позивача або за ініціативою судді.

Зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому і розгляд питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом розглянуто у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Вивчивши заяву представника заявника, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, які вказують про невиконання рішення суду без поважних причин (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а).

Також у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Як встановлено судом, на виконання рішення суду у даній справі відповідач підготував проект рішення ради Про затвердження громадянину ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03) на АДРЕСА_1 (копію додано). Вказаний проект рішення розглядався на пленарних засіданнях 48, 50, 51, 52, 54, 56 сесій Луцької міської ради VIII скликання, які відбулися 26.07.2023, 30.08.2023, 25.09.2023, 31.10.2023, 20.12.2023, 21.02.2024, однак не був прийнятий, так як не набрав достатньої кількості голосів.

Водночас суд зауважує, що 13.09.2023 Волинським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 14.06.2023 у справі №140/1899/23 видано виконавчий лист № 15047/2023р., який пред`явлено до примусового виконання та постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.09.2023 відкрито виконавче провадження № 72798742.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, оскільки зміст статті 382 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок.

У постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №806/2594/16 вказано, що необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав. Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

На час звернення представника заявника із даною заявою не надано доказів про те, що завершена процедура примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні об`єктивно підтверджені належними і допустимими доказами підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним в межах його примусового виконання.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є можливим та доцільним після того, як вжиті органом державної виконавчої служби заходи не призвели до виконання судового рішення.

Відтак, звернення із заявою в порядку статті 382 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону №1404-VIII першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, тому суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Щодо вимоги представника заявника про постановлення окремої ухвали для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та прав позивача, суд зазначає наступне.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовані у Розділі IV КАС України.

Частинами першою, другою статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 383 КАС України закріплено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже з аналізу наведеного слідує, що КАС України передбачено наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та 2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

У даному випадку, зі змісту поданої представником позивача заяви слідує, що вона подана на підставі статті 382 КАС України. Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, як це передбачено статтею 383 КАС України, позивачем або його представником не подавалася.

За таких обставин, суд зазначає, що КАС України не передбачено процесуальної можливості в межах однієї заяви вирішувати питання про запровадження двох абсолютно різних видів контролю за виконанням судового рішення.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду належить відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 про встановлення контролю за виконанням рішення суду від 14.06.2023 в адміністративній справі № 140/1899/23 за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк