Справа № 335/1721/24
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1721/24 2-а/335/49/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Овсяннікова Віталія Валерійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Овсяннікова Віталія Валерійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 467134.

В обґрунтування позову зазначав, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 40 800 грн. за порушення ним п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху (далі ПДР) України, а саме за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, та не пред`явлення реєстраційного документа на транспортний засіб на вимогу працівників поліції. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, а постанова прийнята із порушенням вимог законодавства, оскільки він не керував автомобілем у визначений в постанові час. Він знаходився в автомобілі, який було припарковано біля буд. 83 по вул. Моторобудівників. Доказів вчинення правопорушення працівники поліції йому не надали. Однак, поліцейські затримали позивача та доставили до відділу поліції, де тримали декілька годин, встановлюючи особу, після чого склали протокол за ст. 130 КУпАП, з яким він був не згоден, та наполягав, що транспортним засобом не керував.

Про існування оскаржуваної постанови дізнався під час ознайомлення з матеріалами справи за ст. 130 КУпАП у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Отже, правові підстави для накладення на нього адміністративного стягнення були відсутні. Крім того, поліцейським порушено визначений законом порядок притягнення до адміністративної відповідальності, порядок розгляду справи і винесення постанови. Просив вищезазначену постанову визнати незаконною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу розміром 1 500 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Відповідачі в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, у відзиві на позовну заяву зазначили, що під час несення служби інспектором поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Згодом, під час перевірки документів, визначених в п. 2.1 ПДР України, та за базою ІПНП було виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучі позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2023 у справі № 331/4600/23, тобто водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.

Проаналізувавши відеозапис зі службового відеореєстратора, можна дійти висновку, що твердження позивача ґрунтуються виключно на власних переконаннях, оскільки даний відеозапис є беззаперечним доказом вчинення правопорушення. В ході розгляду справи були роз`яснені права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Також зауважили на безпідставності вимог про стягнення витрат на правничу допомогу розміром 1 500 грн., що є неспівмірним із категорією та складністю справи, а також обсягом адвокатських послуг.

Просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.

Ухвалою судді від 14.02.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою судді від 26.02.2024 позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 06.03.2024.

05.03.2024 надійшла заява представника відповідачів про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що ухвалу суду відповідач отримав 04.03.2024, а тому станом на 06.03.2024 строк для подання відзиву ще не сплине, а відповідачам необхідний час для підготовки відзиву.

Тому розгляд справи було відкладено до 14.03.2024 без повідомлення (виклику) сторін.

11.03.2024 відповідачами в особі представника ОСОБА_2 надіслано відзив на позов, який надійшов до суду 13.03.2024.

14.03.2024 від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю останнього взяти участь у судовому засіданні через зайнятість в іншому процесі. Разом із тим, оскільки справа розглядається без повідомлення (виклику) сторін в порядку спрощеного позовного провадження, участь представника позивача не є обов`язковою, а тому дану заяву суд залишає без задоволення.

Окрім того, від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Овсянніковим В.В. серії БАА № 467134 від 06.01.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу розміром 40 800 грн.

За змістом цієї постанови, 05.01.2024 о 23:14 год. в м. Запоріжжі, Шевченківський район, просп. Моторобудівників, 83, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», д.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік Жовтневим районним судом м. Запоріжжя (справа № 331/4600/23), та не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.4 «а» ПДР України.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1 «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Позивач у позовній заяві стверджував, що він не порушував вимог п. 2.4 «а» ПДР України, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не перебував за кермом автомобіля у час, зазначений у постанові.

Разом із тим, зазначені позивачем обставини спростовуються змістом оглянутих судом відеозаписів з відеореєстраторів поліцейських, долученого до відзиву на позов на трьох дисках для лазерних систем зчитування. Так, оглядом вказаних відеозаписів встановлено, що поліцейські оголосили водію підстави зупинки, водій надавати вищезазначені документи поліцейським відмовився, стверджуючи, що йому не надано доказів того, що він керував автомобілем. Поліцейський зазначив останньому, що є відеозапис, яким зафіксовано, як автомобіль рухався назустріч автомобілю поліцейських, однак, водій не вважав це належним доказом правопорушення. Крім того, водій зазначив, що знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а тому не міг керувати автомобілем, а на час спілкування з поліцейськими автомобіль стояв. При цьому, водій поводив себе грубо по відношенню до поліцейських, виражався нецензурною лексикою. Поліцейськими була встановлена особа водія, яким виявився ОСОБА_1 .

Натомість, даних будь-яких свідків, які б могли підтвердити правдивість доводів позивача, матеріали цієї справи не містять і позивачем у позові не зазначені.

За таких обставин, суд доходить переконливого висновку, що саме позивач керував автомобілем «ВАЗ 210990-20», д.н. НОМЕР_1 , у день та час, та у місці, що зазначені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2023 (ЄУН 331/4600/23) позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розміром 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 07.10.2023, про що наявна відповідна позначка на копії постанови, наданої відповідачами до відзиву з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, постанова судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2023 була чинною та набрала законної сили станом на день винесення оскаржуваної постанови поліцейського.

Окрім того, також відеозаписами з відеореєстраторів поліцейських, долученим до відзиву на позов на трьох дисках для лазерних систем зчитування, підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від надання реєстраційного документа на транспортний засіб на вимогу поліцейського, яка виражена останнім у грубій та зухвалій формі.

Тому, оскільки факт вчинення позивачем порушення вимог п. 2.4 «а» ПДР України є доведеним, суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, і накладено стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП за сукупністю правопорушень.

Зазначені позивачем порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, порядку винесення постанови тощо, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються змістом вищезазначених відеозаписів з відеореєстраторів поліцейських.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу у даному випадку розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Овсяннікова Віталія Валерійовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач-1 інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, розташоване за адресою: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя;

Відповідач-2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , розташоване за адресою: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя;

Відповідач-3 Департамент патрульної поліції, , розташоване за адресою: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Суддя А.В. Шалагінова