Справа № 160/34082/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 року м. Дніпросправа № 160/34082/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року (суддя Кучугурна Наталія Вікторівна) в адміністративній справі № 160/34082/23

за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 26.12.2023 звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету в сумі 42 372 грн 50 коп.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у поновленні строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.06.2017 № 77417-13, від 11.05.2017 № 10267-1303, від 15.03.2018 № -0403. Повернуто позивачу позовну заяву в наведеній частині позовних вимог.

Не погодившись з названою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивач звернувся до суду в межах визначеного Податковим кодексом України строку в 1095 днів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що в даній справі спірним є дотримання строку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, який виник на підставі податкових-повідомлень рішень № 77417-13 від 20.06.2017, № 10267-1303, від 11.05.2017, № -0403 від 15.03.2018.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Суддя дійшов висновку, що позов подано з порушенням строку, визначеного пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, а відтак позивач має надати до суду докази звернення до суду в межах строків звернення, встановлених Податковим кодексом України, або подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для його поновлення строку з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Позивачем було подано письмові пояснення, в яких останній вказав, що строк давності зупинявся з 18.03.2020 по 17.03.2022 відповідно до пункту 52 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу для всіх платників податків; з 07.03.2022 по 24.11.2022 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу для всіх платників податків; у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 - одночасно діяли пункт 52 і підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу для всіх платників податків; з 17.03.2022 по 01.08.2023 - відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 з виключеннями щодо випадків, передбачених Кодексом); у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 - одночасно діяли підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу і пункт 102.9 статті 102 Кодексу; з 24.11.2022 по 01.08.2023 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу; у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 пункт 102.9 статті 102 Кодексу діяв із виключеннями, передбаченими підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу; з 01.08.2023 - для груп платників з податковим боргом, який виник до 24.02.2022 згідно з підпунктом 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу. Позивач вказав, що оскільки вищенаведені положення були чинні в проміжок перебігу строку, їх виключення зумовлює закінчення підстав такого зупинення, проте виключення норм не передбачає зворотної дії у часі щодо впливу застосування в період їх чинності, тому норми про зупинення строку розповсюджуються на статтю 102 ПК України навіть після їх виключення в межах періоду їх чинності.

Суд першої інстанції не знайшов наведені обставини обґрунтованими та такими, що свідчать про існування поважних причин, які б унеможливили позивача вчасно подати позов, адже позивач не вказав, яким чином наявність факту запровадження дії карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби та воєнного стану завадило контролюючому органу звернутись до суду з цим позовом, оскільки борг існував ще у 2019-2020 роках, при цьому суд акцентував, що позивач не надав доказів безперервності існування вказаного податкового боргу.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної зазначає, що відповідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Отже, застосовуючи приписи статті 102 Податкового кодексу України, можна дійти висновку, що строк стягнення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями № 77417-13 від 20.06.2017, № 10267-1303, від 11.05.2017, № -0403 від 15.03.2018 мав сплинути з дня виникнення податкового боргу та після спливу 1095 календарних днів.

При зверненні до суду позивачем надано інформаційну довідку про час виникнення податкової заборгованості у фізичної особи ОСОБА_1 . З інтегрованої картки платника станом на 28.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 нараховано: податок на нерухомість (ф.о.) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 77417-13 від 20.06.2017, термін сплати 23.12.2017; податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 10267-1303 від 11.05.2017, термін сплати 19.11.2017; податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № -0403 від 15.03.2018, термін сплати 05.10.2018.

З наданих позивачем документів випливає, що період, протягом якого податковий орган мав право стягнути відповідний боргу в судовому порядку, складає: на підставі ППР № 77417-13 від 20.06.2017 не пізніше 23.12.2020; на підставі ППР № 10267-1303 від 11.05.2017 не пізніше 19.11.2020; на підставі ППР № -0403 від 15.03.2018 не пізніше 05.10.2021.

Надаючи оцінку дотримання податковим органом приписів статті 102 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 № 591-IX внесені зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, пунктом 52-2 якого встановлено: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тобто, в період з 18.03.2020 по 29.06.2023 перебіг строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу відповідно до вищенаведених податкових повідомлень-рішень зупинився.

Натомість, з 30.06.2023 перебіг строків, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, відновився.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за ППР № 77417-13 від 20.06.2017 строк стягнення податкового боргу зупинився на 281 день (період з 18.03.2020 до 23.12.2020); за ППР № 10267-1303 від 11.05.2017 на 247 днів (період з 18.03.2020 до 19.11.2020); за ППР № -0403 від 15.03.2018 на 567 днів (період з 18.03.2020 до 05.10.2021).

З даним позовом податковий орган звернувся до суду 26.12.2023, тобто на 180 день після закінчення дії карантину та відновлення перебігу строків, визначених статтею 102 ПК України (30.06.2023).

Відтак, не можна вважати, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області заявлено позов поза межами строку давності, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України.

Наведені обставини та розрахунки строків залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до постановлення невірного судового рішення.

Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 в адміністративній справі 160/34082/23 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 02 квітня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 02 квітня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова