Справа № 160/20999/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач 21.08.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати п.1 рішення, виражене протоколом комісії Головного управління Національної гвардії України про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталася після 01.01.2014 р., в призначенні йому одноразової грошової допомоги у розмірі 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленої законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України повторно надіслати до Головного управління Національної гвардії України документи для призначення йому одноразової грошової допомоги, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975);
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити йому відповідно до п.7 ч.2 ст.16 та ч.2 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу як особі, якій встановлено часткову втрату працездатності у відсотках без установлення інвалідності, за отриманої травми під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму громадян, суму 110 355,00 грн. недоплаченої одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період служби у 2019 році під час виконання обов`язків позивач отримав травму у вигляді закритого перелому правої ключиці. Згодом позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у 25% яке пов`язано з проходженням військової служби. 23.10.2021 році позивач звернувся до Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової винагороди у разі каліцтва військовослужбовців звільнених з військової служби, однак відповідачем відмовлено у виплаті грошової допомоги. За наведених обставин, позивач звернувся до суду, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду №4264/22 зобов`язано повторно розглянути питання щодо призначення та виплати грошової допомоги позивачу. 27.04.2023 року відповідачем здійснено нарахування грошових коштів. Проте, як зазначає позивач йому було виплачено грошову допомогу у розмірі, яка не відповідає вимогам розрахунку у відповідності встановленого 70-кратного прожиткового мінімуму.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
06 листопада 2023 року від військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення, прийняте комісією Головного Управління Національної Гвардії України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги Позивачу, у розмірі 36 785,00 тис. грн., є законним, при цьому враховує положення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) та постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов?язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», Методичних рекомендацій щодо порядку оформлення, фінансування та виплати одноразової грошової відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Відповідач зазначає, що позивач пропустив строк для отримання одноразової грошової допомоги.
20 листопада 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
У період з 25.08.2016 року по 23.11.2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, що підтверджується витягом з послужного списку від 23.11.2020 року.
11.10.2019 року позивачем під час виконання обов`язків, а саме, проведення показових виступів з рукопашного бою присвяченого з нагоди урочистостей до дня Захисників України, приблизно о 8 год. 40 хв. трапився нещасний випадок та отримано травму у вигляді закритого зламу правої ключиці, що підтверджується довідкою №9915 за підписом лікаря ОСОБА_2 КЗ «Міської клінічної лікарні №16».
05.10.2020 року позивач звернувся з рапортом перед вищим командуванням про направлення останнього на проходження військово-лікарської експертизи з метою визначення придатності/непридатності до подальшої військової служби, для чого видати встановленим порядком: направлення на медичний огляд військово - лікарською комісією; медичну характеристику, службову характеристику, акти службових розслідування відповідно до Наказу МВС України від 27.12.2002р. №1346 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України відносно лікарняних за період служби у військовій частині з 2015р.
13.10.2020 року позивач звернувся з рапортом перед вищим командування про надання наказу про призначення службового розслідування, згідно встановлених вимог наказу МВС України, стосовно нещасного випадку, під час виконання ним обов`язків військової служби та отриманої травми у вигляді закритого зламу правої ключиці, що підтверджується довідкою №9915 від 11.10.2019 року.
19.10.2020 року позивачем отримано Свідоцтво про хворобу №64 ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», де за: п. 12 діагноз і постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість III стфшепітна мова- 0 м., розмовна мова - 3,0 м. на обидва вуха). Гонартроз ліворуч без функціональних розладів. Вертеброгенна торокалгія. люмбоішалгія стадія ремісії на тлі початкових проявів остеохондрозу грудного відділу хребта, грижі міжреберцевих дисків Тh2-Тh3, Тh3-Тh4, Тh4-h5, Тh5-Тh6 до 1,5 мм. Тh6-Тh7 до 2,0 мм. без порушення статико-динамічної функції хребта. - Захворювання, ТАК. пов`язане з проходженням військової служби; п. 13 постанова ВЛК про придатність до військової служби, за військовою спеціальністю тощо: на підставі ст. 36б. 64г, 23г, 61г графи II Розкладу хвороб і фізичних вад наказів МО від 14.08.2008р. №402 «Обмеженопридатний до військової служби», протипоказання (робота в умовах підвищеного шуму та біля предметів, які рухаються).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) №235 від 23.11.2020 року припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення старшину старшину ОСОБА_1 (Г-016890) старшого контролера (снайпера) групи вогневої підтримки взводу спеціального призначення звільненого відповідно до підпункту „А пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас у зв`язку із закінченням строку контракту з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 06.11.2020 року №223 о/с, без права носіння військової форми одягу з 23 листопада 2020 року та для взяття на військовий облік направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно статті 162 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: виплачено грошову компенсацію за невикористані 56 календарних дні додаткової відпустки за 2017 - 2020 роки. Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплачено одноразову грошову винагороду в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період календарної служби за 4 (чотири) роки. Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом МВС від 15.03.2018 року № 200, виплачено: грошову компенсацію за невикористані 23 календарних дні щорічної основної відпустки за 2020 рік; премію за період з 01 по 23 листопада 2020 року в розмірі 135 відсотків посадового окладу. Вислуга років на 23 листопада 2020 року становить: час служби в календарному обчисленні - 17 років 03 місяці 28 днів; час служби в пільговому обчисленні - 00 років 03 місяці 07 днів. Вислуга років для призначення пенсії на 23 листопада вересня 2020 року становить 17 років 07 місяці 05 днів. Підстава: припис від 23.11.2020 № 238, рішення на премію, розрахунок.
З матеріалів справи убачається, що довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12 ААА №010352 від 19.10.2020р. (видана 25.11.2020р.) Обласною МСЕК №3 ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 25% (двадцять п`ять відсотків) за підписом Голови МСЕК, за п. 5 визначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.
23.10.2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 у письмовому вигляді з заявою виплатити йому грошову допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Постанови №975 у зв`язку із травмою, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби за ступенем втрати професійної працездатності у відсотках 10% одноразово, відповідно встановленому страховому випадку ВЛК від 09.09.2021р.
З протоколу №488/975 від 24.01.2022 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року убачається, що комісія, затверджена наказом командувача Національної гвардії України від 24.12.2020 року № 666 керуючись статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановами Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», від 08 вересня 2015 року № 691 «Про особливості призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності резервістам, які безпосередньо брали (беруть) участь в антитерористичній операції» та Методичними рекомендаціями щодо порядку оформлення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 розглянула надіслані військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з вищевказаною відмовою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду у 2022 році з позовом, в якому просив:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року, позов ОСОБА_1 до відповідача-1: військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, відповідача-2: Головного управління Національної гвардії України задоволено частково, а саме:

Визнано протиправним та скасувати рішення засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, викладене в протоколі №488/975 від 24.01.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_4 ) повторно надіслати до Головного управління Національної гвардії України (; адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9-а,) документи для призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; реквізити банку) одноразової грошової допомоги, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975).

Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України (; адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9-а) повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реквізити банку: в АТ КБ Приватбанк: номер картки:221099) грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, в порядку та розмірах встановлених п.7 ч.2 ст.16 та ч.2 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року, апеляційну скаргу Головного Управління Національної гвардії України залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі №160/4264/22 залишено без змін.

27 квітня 2023 року позивачу була виплачена грошова допомога внаслідок часткової втрати працездатності через захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, що не заперечується ним у позові, та підтверджено копією квитанції про зарахування коштів від ВЧ НОМЕР_2 .

Вважаючи, що позивачу виплачено кошти не у повному розмірі, він звернувся до Національної гвардії України та до командира вч НОМЕР_2 Національної гвардії України із заявою від 17.05.2023 року, в якій просив:

- надати копію рішення комісії рішення Головного управління Національної гвардії У країни. виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині виплати ОСОБА_1 (Іпн: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) одноразової грошової допомоги як особі, якій встановлено часткову втрату працездатності у відсотках 10% без установлення інвалідності, за отриманої травми під час виконання обов?язків військової служби у сумі (з урахуванням висновків рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2022р. по справі №160/4264/23 - 36 785 грн;

- надати копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про проведення виплати ОСОБА_1 (Іпн: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) одноразової грошової допомоги як особі, якій встановлено часткову втрату працездатності у відсотках 10% без установлення інвалідності, за отриманої травми під час виконання обов?язків військової служби у сумі 36 785 грн;

- надати копії відомості про виплату ОСОБА_1 (Іпн: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) одноразової грошової допомоги у сумі 36 785 грн. та платіжного доручення на проведення виплати банківською установою;

- про результати розгляду заяви, прошу повідомити терміново згідно до діючих норм законодавства, направивши відповідь ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

12.06.2023р. Головним управлінням Національної гвардії України позивачу надано лист №27/11/3-В-2187, до якого долучено копію Протоколу №548/975 засідання комісії Головного управління Національної гвардії України (затвердженого командувачем Національної гвардії України генерал-лейтенантом Юрієм Лебідь 06.04.2023р.), за яким, на виконання вимог рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у справі №160/4264/22, а також ураховуючи надіслану військовою частиною НОМЕР_2 заяву ОСОБА_1 від 08.10.2021 з доданими до неї документами. комісією прийнято рішення:

1. Призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, у сумі - 36785 грн. 00 коп.

2. Виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 здійснити через військову частину НОМЕР_2 .

3. Надіслати рішення комісії до військової частини НОМЕР_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

- встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

- отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Частиною 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, далі Порядок 975) у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Суд встановив, рішенням суду у справі № 160/4264/22, яке набрало законної сили 01.11.2022 р., зобов`язано відповідача, зокрема, повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності через захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, в порядку та розмірах встановлених п.7 ч.2 ст.16 та ч.2 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

У зазначеній справі суд дійшов висновку, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки ступінь втрати працездатності внаслідок, захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, встановлено понад тримісячний строк після звільнення з військової служби, є помилковими. Інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в рішенні Комісії, оформленого протоколом №488/975 від 24.01.2022, не наведено.

З урахуванням наведеного суд у справі № 160/4264/22 дійшов висновку про зобов`язання відповідачів повторно розглянути питання.

На виконання рішення суду 27.04.2023 року відповідач прийняв нове рішення (у формі протоколу) та позивачу виплачена грошова допомога у сумі 36785 грн.

Позивач вважає, що така сума обрахована неправильно та посилається на те, що частиною 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з розрахунком, наведеним у позовній заяві, сума одноразової допомоги, яку належало виплатити становить: 147140 грн., тобто 70-кратний прожитковий мінімум (2102 грн.). Оскільки 36785 грн. вже виплачено, позивач вважає, що недоплачено 110355 грн.

З цього приводу суд зазначає, що, дійсно, відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Проте, як вбачається зі змісту вказаної норми, розмір не менше за 70-кратний прожитковий мінімум стосується випадків, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, тобто випадків встановлення військовослужбовцю інвалідності.

Отже, на позивача вказана норма не поширюється.

Як встановлено у цій справі, позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 25% та визначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. Тому допомога позивачу призначається відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто у зв`язку з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Розмір такої допомоги передбачений Порядком 975

Так, згідно з пунктом 7 Порядку 975 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) військовослужбовцю, який отримав травму під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності.

Вперше позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у 2020 році, відповідно, розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2020 року, становив 2102 грн., його 70-кратний розмір 147140 грн.

Отже, 25% (ступінь втрати працездатності) від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, становить 36785 грн. (25%*147140 грн.).

Саме таку суму виплатив відповідач.

Позивач також вказує, що виплата такої суми 36785 грн. не узгоджується з рішенням суду у справі № 160/4264/22, який зазначив, що необхідність розглянути питання про виплату допомоги у порядку та розмірах встановлених п.7 ч.2 ст.16 та ч.2 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

З цього приводу суд зазначає, що у справі № 160/4264/22 суд не аналізував розмір належної допомоги та не робив з цього приводу висновків, лише дійшов висновків, що нерозгляд цього питання з посиланням на пропуск строку є неправомірним. При цьому суд в загальному вказав норми, за якими передбачено порядок виплати та розмір допомоги та не робив висновків щодо конкретного розміру допомоги.

Після викання рішення суду відповідачем, прийнято нове рішення (протокол), яким визначено розмір допомоги, а отже виникли нові правовідносини та спір щодо розміру допомог, який перебуває поза межами висновків суду у справі № 160/4264/22.

Провадження у цій справі за своїм предметом розгляду не стосується питань нагляду невиконанням судового рішення у справі № 160/4264/22, а тому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на неврахування відповідачами вимог судового рішення, висновків суду та вимог щодо його обовязковості.

Як зазначалось, частиною 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахування цієї норми відповідач визначив розмір допомоги у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком 975.

Відтак, суд не встановив порушення прав позивача, зокрема майнових, на що є посилання у позові, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування п.1 рішення, виражене протоколом комісії Головного управління Національної гвардії України про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталася після 01.01.2014 р., в призначенні йому одноразової грошової допомоги у розмірі 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленої законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності; зобов`язання військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України повторно надіслати до Головного управління Національної гвардії України документи для призначення йому одноразової грошової допомоги, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975); зобов`язання Головного управління Національної гвардії України призначити та виплатити йому відповідно до п.7 ч.2 ст.16 та ч.2 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу як особі, якій встановлено часткову втрату працездатності у відсотках без установлення інвалідності, за отриманої травми під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму громадян, суму 110 355,00 грн. недоплаченої одноразової грошової допомоги.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Національної гвардії України (вул.Народного Ополчення, 9-а, м.Київ, 03151, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко