Справа № 300/248/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2024 р. справа № 300/248/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи (а.с. 20, 21).
У встановлений строк, відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті при проведенні рейдової перевірки встановлено відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме товарно-транспортної накладної на вантаж, що відображено в акті від 22.11.2023 №АР010299. Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт було складено постанову від 28.12.2023 №010966. Вважає, що посадові особи діяли в межах законодавства, а оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача законною, просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 26-41).
Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якої позивач не погодився з аргументами відповідача та зазначив, що обов`язковість наявності товарно-транспортної накладної встановлена у випадку надання послуг з перевезень вантажів на договірних умовах, в той час як у спірних правовідносинах відбувалось внутрішнє переміщення товарно-матеріальних цінностей (а.с. 64-66).
05.02.2024 на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якій представник відповідача зазначив, що починаючи із 01.10.2021 статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не розмежовується, які саме повинні бути перевезення вантажу, зокрема на договірних умовах чи для власних потреб, а твердження позивача, що він не є перевізником не відповідає дійсності. В задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с. 70-75).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши та оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої владі, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
У відповідності до п.8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.
На підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 20.11.2023 та направлення на рейдову перевірку №000335 від 20.11.2023 року співробітниками відповідача проведена рейдова перевірка у місті Івано-Франківськ.
Під час проведення перевірки було зупинено транспортний засіб марки Кобальт д.н.з. НОМЕР_1 .
В ході перевірки було встановлено відсутність у водія товарно-транспортної накладної на вантаж автомобіль ГАЗ 66, який транспортувався для ремонту.
У зв`язку з виявленими порушенням контролюючим органом 22.11.2023 складено акт №АР 010299 (а.с. 6, 44).
Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ, Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Пунктом 2 Порядку №1567 встановлено, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно п. 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Таким чином, посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, який є територіальним органом Державної служби України з безпеки на транспорті, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, уповноважені здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР010299 від 19.10.2021 водій із цим актом ознайомлений під підпис (а.с. 6, 44).
Згідно з пунктами 26 та 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
З огляду на вищезазначене, на відповідача покладено обов`язок щодо повідомлення суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням, а у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання відповідачі уповноважені здійснювати розгляд справи про порушення без її участі.
Судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт вручено позивачу 07.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).
Таким чином, позивача належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.
Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частин першої-другої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Статтею 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Абзацом 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 20.02.1998 за №128/2568 (надалі - Правила №363), встановлено, що товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Отже, під час здійснення перевезення вантажів водій повинен мати товарно-транспортну накладну із зазначенням у ній усіх обов`язкових реквізитів, передбачених частиною третьою статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", та у разі відсутності належним чином оформленої товарно-транспортної накладної автомобільний перевізник несе відповідальність, передбачену абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Виключенням з цього правила є лише випадки якщо перевезення здійснюється фізичною особою за рахунок власних коштів та для власних потреб.
Отже, законодавець окреслив межі, за яких настає відповідальність установлена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III. Тому, саме у випадку відсутності товарно-транспортної накладної у паперовій та/або електронній формі або її обов`язкових реквізитів, для перевізника настають наслідки передбачені цією нормою у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу. Водночас, зміст та форма товарно-транспортної накладної повинні відповідати вимогам, установленим Законом №2344-III та Правилами перевезень вантажів і дотримання цих умов є обов`язком перевізника, невиконання якого є підставою для застосування до нього відповідних заходів реагування.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про відсутність обов`язку у водія мати товарно-транспортну накладну при здійсненні внутрішнього переміщення товару, оскільки ним здійснювалось транспортування автомобіля для власних потреб та про достатність пред`явленого при перевірці свідоцтва про право власності на вантаж, як іншого визначеного законодавством документа на вантаж.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №010966 від 28.12.2023 прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України.
Таким чином, позовні вимоги ПАТ "Прикарпаттяобленерго" є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.