Справа № 456/6472/23
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/6472/23
Провадження № 2-а/456/15/2024
РІШЕННЯ

іменем України

"28" березня 2024 р. місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача адвокат Турчин Ю.І., покликається на те, що 12.03.2023 постановою серії ЕАС №6667202 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеного інспектором Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, за ч.1 ст.122 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що підставою звернення до суду є те, що 12.03.2023 об 11 год. 49 хв. у м. Стрию по вул. Галицька, керуючи транспортним засобом «Аudi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, створивши перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР - водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, постанову винесено безпідставно та з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , а тому така підлягає скасуванню виходячи з наступного. 12.03.2023 близько 11 год. 49 хв., ОСОБА_1 виїжджав транспортним засобом «Аudi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , від аптеки «Ромашка», що по вул. Галицькій, на головну дорогу в напрямку м. Львів та не ввімкнув правий покажчик повороту, за що був зупинений працівниками поліції. Після зупинки, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він при виїзді на право не ввімкнув правий покажчик повороту та показали відеозапис правопорушення на планшеті. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення повністю визнав, оскільки дійсно не ввімкнув правий покажчик повороту при виїзді на головну дорогу. Однак, працівники поліції не могли роздрукувати постанову про накладення адміністративного стягнення, так як у них не працював прилад, призначений для цього. Через деякий час працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що постанову він отримає у мобільному застосунку «Дія», на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_1 відпустили, ні протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності, ні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення йому не вручили. Таким чином, позивач п. 18.1 ПДР не порушував, жодних перешкод для пішоходів не чинив та правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв.

Про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення йому стало відомо лише після накладення арешту Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження на грошові кошти, розміщені на його рахунку, про що він 10.11.2023 отримав сповіщення у мобільному застосунку «Дія». У відповідь на адвокатський запит, 13.12.2023 представником позивача було отримано разом з постановою про відкриття виконавчого провадження копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6667202 від 12.03.2023. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Відповідно, у матеріалах виконавчого провадження також невірно зазначено місце проживання позивача, що позбавило його права отримати постанову про відкриття виконавчого провадження та можливості вчасно відреагувати на неї. Крім того, до постанови не долучено відеозапис з місця події, хоча такий здійснювався.

Оскільки постанова серії ЕАС № 6667202 від 12.03.2023 в присутності ОСОБА_1 не складалася і така йому вручена не була, відповідно жодних підписів останній на постанові не ставив. Підписи у п.п. 8, 9 оскаржуваної постанови не належать ОСОБА_1 і такі ним не вчинялися, відтак дії працівників полії є протиправними.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені у позові обставини, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції у Львівській області у судове засідання повторно не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 22.12.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на відсутність обставин, якими відповідач заперечував би проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6667202 від 12.03.2023, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 12.03.2023 об 11:49 год в м.Стрий по вул. Галицька, водій керував транспортним засобом марки «Аudi А6» із номерним знаком НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, створивши перешкоду для пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР - водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи.

13.11.2023 представником позивача адвокатом Турчин Ю.І. направлено адвокатський запит в Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання копій матеріалів виконавчого провадження №73053217 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73053217 від 16.10.2023, відкритого на підставі постанови серії ЕАС №6667202 вчиненої 12.03.2023 Стрийським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області, стягнути з ОСОБА_1 на користь Стрийського районного управлінняя поліції ГУНП у Львівській області заборгованість в сумі 680 грн.

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника ВП №73053217 від 06.11.2023, на підставі постанови серії ЕАС №6667202 виданої 12.03.2023 Стрийським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області, стягнути з ОСОБА_1 на користь Стрийського районного управлінняя поліції ГУНП у Львівській області заборгованість в сумі 680 грн, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відповідних рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-3 від 31.01.2018 року.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача.

Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з належного відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6667202 від 12.03.2023 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Дата складення повного судового рішення 02.04.2024.

Суддя В. М. Бораковський