Справа № 581/149/24
Суддя: Сізов Д. В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/149/24
Провадження № 2-а/581/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2024 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Звади Романа Васильовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 січня 2024 року серія БАБ № 443660, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує такими обставинами.

24 січня 2024 року о 17 год 35 хв. у с. Беєве Роменського району Сумської області поліцейським СРПП ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції Звадою Р.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 443660, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передба¬ченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія, що є порушенням вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що того дня він не керував вказаним транспортним засобом. Зазначає, що 24 січня 2024 року він, закінчивши ремонт газобалонного обладнання легкового автомобіля марки «ВАЗ 21070», попрохав свою дружину проїхатися на автомобілі, щоб перевірити роботу відремонтованого обладнання.

Близько 17 год 24 січня 2024 року їхній автомобіль, під керуванням його дружини ОСОБА_3 , було зупинено патрулем поліції по вул. Шевченка у с. Беєве Роменського району Сумської області. На вимогу поліцейського його дружина вийшла з машини, пред`явила своє водійське посвідчення, пройшла тест на стан алкогольного сп`яніння. Після цього поліцейський повідомив, що під час руху за кермом автомобіля був позивач, а не його дружина, і що нібито вони встигли помінятися місцями після зупинки автомобіля. Поліцейський вказав свою вимогу надати позивачу документи, необхідні для керування транспортним засобом. Оскільки він не мав при собі вказаних документів, його дружина привезла їх, оглянувши які поліцейський ОСОБА_4 склав оспорювану постанову за керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, та запропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Будучи обуреним неправомірною поведінкою поліцейських, він відмовився проходити запропонований тест. Стверджує, що вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки в той день взагалі не керував транспортним засобом та не перебував за кермом автомобіля у момент його зупинки поліцейськими.

Вказує, що у своїх діях поліцейський повинен керуватися, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395. На порушення вказаних вимог інструкції, відео, додане до адміністративного матеріалу, що є єдиним доказом вчинення вказаного правопорушення, є неповним, оскільки відео складається зі змонтованих семи коротких фрагментів. Крім того, з доданих відеозаписів видно, що на момент зупинки транспортного засобу за кермом автомобіля перебувала його дружина.

Зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише на підставі тих доказів, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи, а тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконною.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року замінено відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача - ГУНП в Сумській області, роз`яснено право подати відзив у триденний строк з дня вручення ухвали.

21 березня 2023 року ГУНП в Сумській області надіслало відзив на позов, який подано з порушенням визначеного в ухвалі суду строку, яку було отримано відповідачем 8 березня 2024 року, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позицію позивача, додавши, що жодних підстав для зупинки транспортного засобу у поліцейських не було, що вбачається із відеозапису, та вказує на незаконність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач представник ГУНП в Сумській області не вийшов на відеозв`язок із судом. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі. Зважаючи на повторну неявку цього відповідача в судове засідання з аналогічних причин та беручи до уваги можливість юридичної особи залучити до участі у справі іншого представника, суд визнав вказані причини неявки не поважними та розглянув справу без їхньої присутності.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

24 січня 2024 року о 17 год 45 хв. поліцейським СРПП ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції Звадою Р.В. прийнято постанову серії БАБ № 443660, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, накладено штраф у розмірі 425 грн. Відповідно до вказаної постанови 24 січня 2024 року о 17 год по вул. Шевченка у с. Беєве Роменського району Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Вказана постанова містить підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності про отримання копії постанови та роз`яснення йому передбачених ст. 268 КУпАП прав, а також порядку оскарження постанови (а.с.7).

На запит суду відділенням поліції № 1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області надано диск із відеозаписами, на яких зафіксовано патрулювання поліцейськими 24 січня 2024 року починаючи з 17 години. Надано відомості про те, що оскаржувану постанову 19 лютого 2024 року звернуто до примусового виконання до Недригайлівського ВДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що вона є дружиною позивача ОСОБА_1 24 січня 2024 року її чоловік ремонтував їхній автомобіль ВАЗ 21070. Закінчивши ремонт він попрохав її проїхатися за кермом автомобіля для перевірки його справності. Оскільки чоловік вже пив пиво, вона погодилася допомогти йому, і вони поїхали по сільським вулицям. Під час руху назустріч їм їхав поліцейський автомобіль, що подав сигнал для зупинки, який вони виконали. Зазначає, що під час руху їхнього автомобіля саме вона була за кермом, а її чоловік час від часу нахилявся в її бік з метою перевірки показників на панелі приборів.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП заборонено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідченні водія відповідної категорії.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Водночас, п. 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує хоча б одна з передбачених ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою ПДР, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17 та від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису із реєстратора поліцейських вбачається, що, помітивши транспортний засіб, який рухався їм на зустріч, вони прийняли рішення про його зупинку, увімкнувши синій та червоний проблискові маячки. Під час розмови з присутніми в автомобілі особами (не залежно від того, хто був водієм) поліцейські жодного разу не поінформувати їх про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу. Жодних доказів фіксації факту порушення водієм Правил дорожнього руху, які стали причиною зупинки автомобіля у матеріалах справи також відсутні.

Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачами не надано доказів, які відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» стали підставою для зупинення автомобіля позивача, а саме факту порушення останнім Правил дорожнього руху, що вказує на не законність постанови.

У зв`язку викладеним, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Оскільки сторона позивача ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не ставить питання про стягнення з відповідачів судових витрат, суд вважає можливим його не вирішувати.

Керуючись ст. 242 - 246 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції Звади Романа Васильовича серії БАБ № 443660 від 24 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський СРПП ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Звада Роман Васильович; вул. Незалежності, 17, с-ще Недригайлів, Роменський район, Сумська область; РНОКПП: суду не відомий.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області; вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми; .

Суддя Д. В. Сізов