Справа № 260/10782/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10782/23 пров. № А/857/3332/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року (судді Луцович М.М., ухвалене у письмовому провадженні в м. Ужгород) у справі №260/10782/23 за позовом Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Хустська окружна прокуратура, Департамент культури Закарпатської обласної державної адміністрації, про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області 12.12.2023 звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Хустська окружна прокуратура, Департамент культури Закарпатської обласної державної адміністрації в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу №70556064 від 29.11.2023.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року задоволено позов повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Також сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 КАС України, а згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 20 грудня 2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом ухвалено рішення в адміністративній справі за № 260/3569/21, відповідно до якого адміністративний позов Керівника Хустської окружної прокуратури до Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області, третя особа - Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Хустської міської ради щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - Руїни замка в м. Хуст, дата спорудження - XIV ст., охоронний номер - 210, та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення такого до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Зобов`язано Виконавчий комітет Хустської міської ради виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини національного значення - Руїни замка м. Хуст, XIV ст., охоронний номер - 210, та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення такого до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2022 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хустської міської ради задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі № 260/3569/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов керівника Хустської окружної прокуратури частково задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Хустської міської ради щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини національного значення - Руїни замка в м. Хуст, дата спорудження - XIV ст., охоронний номер - 210 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Зобов`язано Виконавчий комітет Хустської міської ради виконати вимоги чинного законодавства України щодо подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини національного значення - Руїни замка в м. Хуст, дата спорудження - XIV ст., охоронний номер - 210 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №260/3569/21 від 22 серпня 2022 року (а.с.51).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. від 15.12.2022 відкрито виконавче провадження ВП №70556064 щодо виконавчого листа №260/3569/21 від 22 серпня 2022 року (а.с.53).

26 грудня 2022 року позивач, з метою виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70556064 від 15.12.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 по справі №260/3569/21 звернувся до Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини національного значення - Руїни замка в м. Хуст, дата спорудження - XIV ст., охоронний номер - 210 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с.56).

08 червня 2023 року позивач на запит державного виконавця №70556064/5 від 07.06.2023 (а.с.58) звернувся до Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації з проханням повідомити результати розгляду звернення від 26.12.2022 року, та, окрім того, повторно звернувся до Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини національного значення - Руїни замка в м. Хуст, дата спорудження - XIV ст., охоронний номер - 210 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с.17).

12 червня 2023 року Виконавчий комітет Хустської міської ради на запит державного виконавця №70556064/5 від 07.06.2023 (а.с.58) листом за вих. № 1635/02-12 повідомив, що ним виконано рішення суду № 260/3569/21, оскільки він звернувся до уповноваженого органу. Питання про занесення об`єкта до Переліку культурної спадщини та включення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не входить до компетенції Виконавчого комітету Хустської міської ради (а.с.60-61).

Листом №01-10/611 від 15.06.2023 Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що для занесення до Реєстру пам`ятки архітектури національного значення «Руїни замка», XIV ст., охор. №210, м. Хуст, просять надати до департаменту культури облдержадміністрації облікову документацію на вищезгадану пам`ятку культурної спадщини (а.с. 23-24).

У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26 червня 2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №70556064 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с.63-64).

Відповідно до листа Департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 10 жовтня 2023 року за № 01-12/1080 у відповідь на лист Закарпатської обласної прокуратури від 11.09.2023 №15-893, Хустська міська рада на виконання рішення суду по справі № 260/3569/21 відмовилась розробити облікову документацію на об`єкт культурної спадщини національного значення - Руїни замка у м. Хуст (а.с.68).

06 листопада 2023 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист Закарпатської обласної прокуратури від 31 жовтня 2023 року вих. № 15-1973-21, в якому зазначається, що старшим державним виконавцем не з`ясовано питання чи погоджено (прийнято) Департаментом культури Закарпатської облдержадміністрації пропозицію, надіслану виконавчим комітетом Хустської міської ради, з огляду на що, постанова про закінчення виконавчого провадження від 26 червня 2023 року у виконавчому провадженні № 70556064 є передчасною (а.с.65-67).

13 листопада 2023 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Когутичем Є.Д. винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме: постанови державного виконавця Білинець В.О. про закінчення виконавчого провадження від 26 червня 2023 року ВП № 70556064 (а.с. 70-71).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. від 29.11.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №70556064 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено та стягнуто з Виконавчого комітету Хустської міської ради штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.73-76).

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу від 29.11.2023 позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично державним виконавцем не було встановлено об`єктивних причин невиконання рішення суду у справі №260/3569/21.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно частини 1 статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 5 та 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Білинець В.О. від 15.12.2022 відкрито виконавче провадження ВП №70556064 щодо виконавчого листа №260/3569/21 від 22 серпня 2022 року (а.с.53), яка не оскаржувалась сторонами.

Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-ІІІ (далі Закон № 1805-ІІІ) регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону № 1805-III охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Частиною 1 статті 3 Закону № 1805-III визначено, що до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 1805-III до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить серед інших: 1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць; 4) забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; 5) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; 6) організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Статтею 1 Закону № 1805-ІІІ визначено: культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України.

Отже, на відповідний орган міської ради у сфері охорони культурної спадщини покладені відповідні функції щодо збереження пам`яток місцевого значення, а відсутність такого органу створює загрозу їх пошкодження чи знищення, а також уникнення фінансової відповідальності особами, якими допущено порушення вимог Закону № 1805-ІІІ.

Абзац 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлює, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Стаття 5 Закону № 280/97-ВР визначає, що до системи місцевого самоврядування входять, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина 1 статті 11 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно підпункту 5 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.

Підпунктом 10 пункту «б» статті 32 Закону № 280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад делеговано повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Порядком обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України № 158 від 11.03.2013 (далі - Порядок № 158), зазначено, що занесенню об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить і Виконавчий комітет Хустської міської ради, та до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на об`єкти культурної спадщини на території Хустської об`єднаної територіальної громади.

Крім того, пунктом 5 Порядку визначення категорій пам`яток, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 452 від 22.05.2019, визначено, що попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури.

Для розгляду питання занесення об`єкті культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України необхідними є такі документи: 1) подання за формою, наведеною у додатку 3 до Порядку і № 158, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором; 2) облікова документація (пункти 1 та 2 Розділу IV Порядку №158).

Облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку № 158; історичної довідки; матеріалів фото фіксації сучасного стану об`єкта; акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до Порядку (пункт 3 розділу 3 Порядку №158).

Аналізуючи вимоги законодавства України колегія суддів вважає, що система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів: взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи не занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що на виконання рішення суду у справі №260/3569/21 боржник обмежився надісланням звичайного листа до Департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА про занесення руїни замка в м. Хуст (XIV ст.) до Державного реєстру нерухомих пам`яток України без дотримання Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України № 158 від 11.03.2013.

Листом №01-10/611 від 15.06.2023 Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА повідомив позивача, що для занесення до Реєстру пам`ятки архітектури національного значення «Руїни замка», XIV ст., охор. №210, м. Хуст, просить надати облікову документацію на вищезгадану пам`ятку культурної спадщини (а.с. 23-24).

Відповідно до листа Департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 10 жовтня 2023 року за № 01-12/1080 - Хустська міська рада відмовилася розробити облікову документацію на об`єкт культурної спадщини національного значення - Руїни замка у м. Хуст (а.с.68).

Частинами 4, 5 статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частинами 1-2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу №70556064 від 29.11.2023 та дій державного виконавця при прийнятті такої постанови.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене та перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень виконано покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні позову, з вищевикладених мотивів, апеляційна скарга підлягає задоволенню

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 268, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №260/10782/23 скасувати та ухвалити нове .яким в задоволенні позову Виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Хустська окружна прокуратура, Департамент культури Закарпатської обласної державної адміністрації, про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 01.04.2024