Справа № 440/793/24
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/793/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Полтавської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської обласної військової адміністрації (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації від 15.09.2023 № 3, в частині не прийняття рішення про надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) Фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 .

- зобов`язати Комісію з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації повторно розглянути заяву Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 щодо надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона як суб`єкт господарювання та внутрішньо переміщена особа має право на отримання відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку використання бюджетних коштів на надання відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам (фізичним особам підприємцям та юридичним особам, засновником яких є внутрішньо переміщені особи), затвердженого розпорядженням начальника Полтавської обласної військової адміністрації від 29.05.2023 № 319, водночас відповідач протиправно відмовив позивачу у відшкодуванні за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до поданих позивачкою документів встановлено, що вона дійсно внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 12.07.2018 № 1632-2417, проте, вказана довідка видана у 2018 році в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 352. Крім того, позивачка перебуває на І групі єдиного податку та сплачує фіксовану суму податку на рівні 268 грн у місяць, що є мінімальним обсягом сплачених податків, а також відповідач впевнений, що у позивачки є допоміжні працівники, які нею не зазначені, у зв`язку з цим позивачка не має права на отримання відшкодування частини витрат для придбання обладнання.

У відповіді на відзив позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

У запереченнях наданих відповідачем зазначено, що із доводами та аргументами, викладеними у відповіді на відзив не погоджується, у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Полтавській області.

12.07.2018 позивачу видано довідку № 1632-2417 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

30.08.2023 до Полтавської обласної військової адміністрації звернулася ОСОБА_1 із заявою від претендента на отримання відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам (фізичним особам- підприємцям та юридичним особам, засновником яких є внутрішньо переміщені особи) у рамках Комплексної програми підтримки внутрішньо переміщених осіб на 2023-2024 роки та пакетом документів, що підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується.

Згідно протоколу Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами № 3 15.09.2023 рішення про надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн (50 % від його вартості) ФОП ОСОБА_1 не прийнято.

Позивачка не погодилася із рішенням відповідача та звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: 1) виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; 2) законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація забезпечує реалізацію державної політики сприяння розвитку малого бізнесу, подає допомогу підприємцям, які займаються розробкою та впровадженням інноваційних проектів, виробництвом товарів народного споживання, будівельних матеріалів, наданням побутових, комунальних та інших послуг населенню, підготовкою кадрів.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР /надалі - Закон № 280/97-ВР/ визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Положеннями статті 1 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з пунктом 16 частини 1 статті 43 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку, підготовки територіальної оборони та населення України до участі в русі національного спротиву відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання.

Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради від 23.12.2022 «Про затвердження Комплексної програми підтримки внутрішньо переміщених осіб на період 2023-2024 років» затверджено Комплексну програму підтримки внутрішньо переміщених осіб на період 2023-2024 років.

Відповідно до розділу ІІІ Паспорта Комплексної програми підтримки внутрішньо переміщених осіб на період 2023-2024 років метою Програми є забезпечення реалізації прав і задоволення потреб внутрішньо переміщених осіб, поліпшення умов їхньої життєдіяльності, створення фінансових, організаційно-правових і технічних механізмів для забезпечення комфортного соціального клімату й досягнення позитивних зрушень щодо рівня та якості життя населення, сприяння подальшій інтеграції внутрішньо переміщених осіб через усунення перешкод у реалізації їх прав та основоположних свобод, забезпечення повного доступу до адміністративних, соціальних, культурних та інших послуг.

Відповідно до підпункту1.1.2. пункту 1.1 розділу IV напрямом Комплексної програми підтримки внутрішньо переміщених осіб на період 2023-2024 роки є відшкодування частини витрат за придбання обладнання (згідно з Порядком) за умови реєстрації внутрішньо переміщених осіб суб`єктом господарювання на території Полтавської області та сплати ним податків до бюджету та визначено, що виконавцем програми щодо відшкодування частини витрат за придбання обладнання (згідно з Порядком) за умови реєстрації внутрішньо переміщених осіб суб`єктом господарювання на території Полтавської області та сплати ним податків до бюджету є Департамент економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій обласної державної (військової) адміністрації .

Розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 29.05.2023 №319 затверджено Порядку використання бюджетних коштів на надання відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання -внутрішньо-переміщеним особам (фізичним особам підприємцям та юридичним особам, засновником якиї є внутрішньо переміщені особи) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІ Порядку право на отримання відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам (фізичним особам - підприємцям та юридичним особам, засновником яких є внутрішньо переміщені особи) (далі - відшкодування) мають суб`єкти підприємництва (далі - претенденти), які: відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України; зареєстровані в органах з питань соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа; зареєстровані як платники податків, ведуть підприємницьку діяльність та сплачують податки на території Полтавської області; дотримуються чинного законодавства України про працю, зокрема в частині виплати заробітної плати у розмірі не менше встановленого мінімального розміру.

Право на отримання відшкодування згідно із цим Порядком не мають Претенденти, які: 1) здійснюють діяльність у сфері кредитування, страхування, інвестування, є професійними учасниками ринку цінних паперів, недержавними пенсійними фондами, ломбардами; 2) не є резидентами України, за винятком випадків, передбачених міжнародними договорами України; 3) здійснюють виробництво та/або реалізацію зброї, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, обмін валют; 4) надають в оренду нерухоме майно, що є одним із основних видів діяльності; 5) визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство; 6) перебувають у стадії припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; 7) подали завідомо недостовірні відомості та документи під час звернення за наданням відшкодування; 8) мають заборгованість перед бюджетом, Пенсійним фондом України, фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, організаціями, що надають комунальні послуги; 9) щодо яких порушено кримінальну справу.

Суб`єкт господарювання - внутрішньо переміщена особа (фізична особа - підприємець та юридична особа, засновником якої є внутрішньо переміщені особи) має в обов`язковому порядку сплачувати податки та збори до відповідних бюджетів протягом не менше 2 років з моменту отримання відшкодування.

Звернутись за отриманням відшкодування суб`єкт господарювання може не більше одного разу впродовж календарного року на 50% вартості обладнання, закупленого після 24 лютого 2022 року на власні кошти та необхідного йому для здійснення підприємницької діяльності відповідно до відкритих КВЕД, але не більше ніж 300 000 грн (триста тисяч гривень).

Відшкодування надається в межах асигнувань, передбачених в обласному бюджеті на відповідний бюджетний рік за рахунок коштів обласного бюджету на безповоротній основі.

Відповідно до пунктів 1, 3-5 розділу ІІІ Порядку для організації роботи, пов`язаної з визначенням одержувачів відшкодування, створюється комісія з визначення одержувачів відшкодування (далі - Комісія), склад якої затверджується розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації (на період дії воєнного стану - начальника Полтавської обласної військової адміністрації).

Комісію очолює заступник голови Полтавської обласної державної адміністрації (на період дії воєнного стану - заступник начальника Полтавської обласної військової адміністрації) відповідно до розподілу функціональних повноважень, заступником голови Комісії є керівник Головного розпорядника, а секретарем Комісії - представник Головного розпорядника. У разі відсутності з поважних причин секретаря Комісії, його функції, на час відсутності, виконує один із членів Комісії, визначений на його засіданні.

Організаційною формою роботи Комісії є засідання. Засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні більшість його членів.

Засідання Комісії веде голова Комісії, а у разі його відсутності заступник голови Комісії.

Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку визначено перелік документів, які претендент подає до Комісії: заявку у двох примірниках встановленої форми, згідно додатку 1; копія довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа; копія витягу з ЄДРПОУ, для фізичних осіб-підприємців реєстраційний номер облікової картки платника податків- фізичної особи або копію паспорта з відміткою про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта особам, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган (далі - РНОКПП або серія (за наявності) та номер паспорта); копія Статуту (Положення) за наявності; копія фінансової звітності за останній рік діяльності суб`єкта господарювання - внутрішньо переміщеної особи (фізичної особи - підприємця та юридичної особи, засновником якої є внутрішньо переміщені особи) у складі балансу та фінансової звітності, за формами, наведеними у додатку 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку „Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2009 року № і 541, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2010 року за №103/17398 (крім новостворених суб`єктів господарювання - внутрішньо переміщених осіб (фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб, засновником яких є внутрішньо переміщені особи), для фізичних осіб - підприємців - податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця; довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, видана на перше число місяця подачі документів на відшкодування; скорочена інформаційна довідка з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; копія довідки від правоохоронних органів про відсутність відкритих кримінальних проваджень; копії документів, що підтверджують фактичне придбання обладнання; перелік податків і зборів, які плануються до сплати або вже сплачуються до відповідних бюджетів; /довідка про банківські реквізити претендента; письмове зобов`язання претендента у 10-ти денний строк з моменту отримання повідомлення про встановлення факту недотримання цього Порядку повернути Головному розпоряднику всі кошти, виплачені як відшкодування за формою, згідно додатку 2. Претендент забезпечує повноту і достовірність відомостей у документах, наданих до Комісії.

Згідно із сьомого абзацу пункту 10 Порядку Комісія має право проводити перевірку поданих документів на достовірність. Якщо виявлено недостовірність даних у документах, то такі документи повертаються претенденту протягом п`ять робочих днів із письмовим повідомленням про підстави повернення.

Пунктами 11-13 Порядку зазначено, що претенденти на відшкодування мають бути особисто присутніми на засіданні Комісії для презентації своєї діяльності.

Рішення Комісії щодо надання відшкодування за придбання обладнання приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів голос головуючого на засіданні є вирішальним.

Рішення Комісії оформлюється протоколом, який підписується головуючим та секретарем Комісії.

Із матеріалів справи вбачається, шо позивачкою на виконання положень пункту 9 вищезазначеного Порядку надано:

- заявку у двох примірниках встановленої форми, згідно додатку 1 до Порядку /а.с.10/;

- копію довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа від 12.07.2018 № 1632- 2417 /а.с.11/ ;

- копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань /а.с.12/;

- копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків /а.с. 12 зворот/;

- копію податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця /а.с.13 -14/;

- довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів від 25.08.2023 № 12936/АП/16-31-13-10-02-Е /а.с.15 зворот/;

- інформаційна довідка з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство від 21.08.2023 № 39507/36471/24-23/15.5 /а.с. 16/;

- копія витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» /а.с. 16 зворот/;

- копії документів, що підтверджують фактичне придбання обладнання /а.с.17-22 зворот/;

- перелік податків і зборів, які сплачуються та плануються до сплати в бюджет /а.с.23/;

- довідка про банківські реквізити претендента /а.с.23 зворот/;

- зобов`язання від претендента на повернення коштів у разі недотримання вимог цього Порядку у рамках Комплексної програми підтримки внутрішньо переміщених осіб на 2023-2024 роки /а.с.24/.

Крім того, у протоколі засідання Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам від 15.09.2023 № 3 зазначено, що позивачкою документи, визначені Порядком, надано в повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка має право на відшкодування частини витрат за придбання обладнання за рахунок обласного бюджету.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, що позивач не має права на отримання відшкодування частини витрат для придбання обладнання у зв`язку з тим, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видана у 2018 році, з огляду на наступне.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб /надалі - Закон № 1706-VII/.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями статті 4 Закону № 1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.07.2018 № 1632-2417 складена за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 352 (у редакції, чинній на момент видачі такої довідки), підписана уповноваженими особами державного органу та скріплена гербовою печаткою.

Отже, з огляду на викладене, оскільки довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.07.2018 № 1632-2417 діє безстроково та видана у редакції, чинній на момент видачі такої довідки, така довідка підтверджує факт того, позивачка є внутрішньо переміщеною особою.

Суд також зауважує, що відповідно до сьомого абзацу пункту 10 Порядку Комісія має право проводити перевірку поданих документів на достовірність.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.

Натомість, протокол засідання Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктам господарювання - внутрішньо переміщеним особам, яким відмовлено позивачу у відшкодуванні за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання не відповідає загальним вимогам, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, а саме критеріям обґрунтованості та вмотивованості, відповідно до яких відповідач мав навести переконливі та зрозумілі мотиви його прийняття, зокрема в частині сплати мінімальних обсягів податків позивачкою та наявності найманих працівників.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження недостовірності та неправдивості інформації, що міститься у поданих позивачкою документів.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення, покладено на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення, оформлене протоколом Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами від 15.09.2023 № 3 не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийнято без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації повторно розглянути заяву Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 щодо надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що поняття дискреційних повноважень, що наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями.

У світлі такого правового регулювання, надані процесуальним законом повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

За таких обставин, суд вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнати протиправною бездіяльність Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації щодо не прийняття рішення про надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) Фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 , зобов`язати Комісію з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації повторно розглянути заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Отже, позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, за приписами частини 8 цієї статті, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до зазначеної норми суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення всіх судових витрат на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2999,13 грн.

Отже, з огляду на задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської обласної військової адміністрації на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2999,13 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Полтавської обласної військової адміністрації (), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Комісії з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації щодо не прийняття рішення про надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) Фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію з визначення одержувачів відшкодування частини витрат за придбання обладнання суб`єктами господарювання - внутрішньо переміщеними особами Полтавської обласної військової адміністрації повторно розглянути заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо надання відшкодування за рахунок коштів обласного бюджету частини витрат за придбання обладнання, у розмірі 299 913,00 грн. (50 % від його вартості) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської обласної військової адміністрації на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2999,13 грн (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень тринадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко