Справа № 200/15529/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2024 року

м. Київ

справа №200/15529/21

адміністративне провадження № К/990/12741/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів - Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року

у справі № 200/15529/21

за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області

до Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5»

про стягнення з платника податків податкового боргу

та за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» про стягнення податкового боргу в розмірі 125 893,89 гривень.

Разом із відзивом на позовну заяву, Товариством з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» до суду поданий зустрічний позов до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 28 листопада 2019 року на загальну суму 1681,78 гривень, № від 16 січня 2020 року на загальну суму 1854,40 гривень, № від 23 червня 2020 року на загальну суму 2781,61 гривень, № від 02 травня 2019 року на загальну суму 778,45 гривень, № 0000/453/0416 від 18 листопада 2020 року на загальну суму 5499,04 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку загального провадження, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» про стягнення податкового боргу в розмірі 125 893,89 гривень відмовлено. Зустрічний адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 200/15529/21, ухвалити нове, яким позов Головного управління ДПС у Донецькій області задовольнити, а у задоволені зустрічного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» відмовити.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. Доводи касаційної скарги фактично, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 200/15529/21 за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» про стягнення з платника податків податкового боргу та за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Управління механізації - 5» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіР.Ф. Ханова Л.І. Бившева В.В. Хохуляк