Справа № 520/6348/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02.04.2024 № 520/6348/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 339 108 грн 44 коп (триста тридцять дев`ять тисяч сто вісім гривень сорок чотири копійки);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 339 108 грн 44 коп (триста тридцять дев`ять тисяч сто вісім гривень сорок чотири копійки);

- звернути рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Ухвалою судді від 14.03.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі наступного.

Перевіривши матеріали позову суд установив, що у своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 339 108 грн 44 коп (триста тридцять дев`ять тисяч сто вісім гривень сорок чотири копійки) та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 339 108 грн 44 коп (триста тридцять дев`ять тисяч сто вісім гривень сорок чотири копійки).

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 по справі № 520/9153/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти Довідку ГУ ДСНС України № 42 від 12.05.2021 та здійснити з 21 травня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі №520/26125/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 по 20.05.2020 згідно довідки ГУ ДСНС України в Харківській області № 42 від 12.05.2021, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 по справі №520/3455/22 позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління ДСНС України у Харківській області № 2 від 04.01.2022, з урахуванням проведених раніше виплат. Позов у решті вимог залишено без задоволення.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 по справі №520/9195/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених раніше виплат, виходячи з розміру 90 відсотків грошового забезпечення та виплатити недоплачену частину пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі №520/5373/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019 зі збереженням показника основного розміру пенсії 90 % грошового забезпечення та з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених в довідці Головного управління ДСНС України в Харківській області від 04.01.2022 № 2 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, здійснивши виплату суми перерахунку з урахуванням виплачених сум.

Судові рішення набрали законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У позовній заяві позивачем зазначено, що на виконання вказаних вище рішень суду Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача. Проте перераховану за вищевказаними рішеннями суду суму пенсії не виплачено. Сума заборгованості за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 по справі № 520/9153/21 становить 45 099,68 грн, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі №520/26125/21 - 48 532,30 грн, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 по справі № 520/3455/22 - 62 725,42 грн, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 по справі № 520/9195/22 - 110060,64 грн, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі № 520/5373/23 - 72 690,40 грн. Загальна сума заборгованості за вказаними рішеннями суду становить 339 108,44.

Як зазначив позивач, різниця пенсії, нарахованої на виконання вищевказаних рішень суду, відповідачем не виплачена, що й слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 339 108 грн 44 коп.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням в повному обсязі рішень Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 по справі № 520/9153/21, від 14.02.2022 по справі № 520/26125/21, від 28.06.2022 по справі № 520/3455/22, від 29.11.2022 по справі № 520/9195/22 та від 29.05.2023 по справі № 520/5373/23, що набрали законної сили.

Дослідивши матеріали справи та позовні вимоги позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Суд зазначає, що ст. 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Таку позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), в якій звернуто увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд наголошує, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Так, заявлені в цій справі позовні вимоги позивач обґрунтовує виключно бездіяльністю відповідача щодо виконання рішень суду в справах № 520/9153/21, № 520/26125/21, №520/3455/22, № 520/9195/22 та № 520/5373/23, що набрали законної сили.

Суд звертає увагу, що з аналізу наведених у позовній заяві доводів убачається, що спір у цій справі спрямований на виконання інших судових рішень, а предметом цього позову є фактична незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо невиконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 по справі № 520/9153/21, від 14.02.2022 по справі №520/26125/21, від 28.06.2022 по справі № 520/3455/22, від 29.11.2022 по справі № 520/9195/22 та від 29.05.2023 по справі № 520/5373/23, що полягає в невиплаті йому нарахованої та невиплаченої пенсії в загальній сумі 339 108,44 грн, що власне нарахована відповідачем на виконання рішень суду у справах № 520/9153/21, № 520/26125/21, № 520/3455/22 №520/9195/22 та № 520/5373/23, що й стало підставою для звернення до суду.

За приписами частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 29.07.2021 у справі №460/350/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення суду у справах № 520/9153/21, № 520/26125/21, №520/3455/22, №520/9195/22 та № 520/5373/23, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 17.05.2023 у справі №580/5096/22.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі №520/6348/24.

Згідно частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 238, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин