Справа № 462/443/24
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/443/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі:

судді Ліуша А.І.

секретаря Березюка Д.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою від 26 грудня 2023 року, інспектором з паркування її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, через порушення знаку 3.34 «зупинку заборонено». Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що керував транспортним засобом її чоловік, який намагався припаркуватися на платному паркувальному майданчику, проте, внаслідок збою в роботімобільного оператора «Київстар», він не мав змоги користуватися інтернетом для оплати. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила такий задовільнити.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що транспортний засіб позивача було припарковано в зоні дії знаку 3.34, з заїздом на тротуар. В той же час, згідно п. 3 розділу 33 ПДР, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений. Звернув увагу суду на те, що ні позивач, ні будь-хто інший не звертався до департаменту міської мобільності та величної інфраструктури Львівської міської ради з заявою про звільнення від адміністративної відповідальності чи про визнання факту вчинення вказаного адміністративного правопорушення як у визначений ст.279-3 КУпАП строк так і після його спливу. Відтак, позивачем не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про незаконність винесеної постанови, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача додатково зазначила, що відповідач пропустив встановлений строк для подачі відзиву, а також такий є помилковим, перший абзац другої його сторінки стосується зовсім іншого правопорушення.

Врахувавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №, до повідомлення серії ЛВ №00531166 від 13 грудня 2023 року, ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так, 13 грудня 2023 року, о 13 год. 27 хв., водієм транспортного засобу Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою м. Львів, вул. Липнева, пл.,10, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділом 33 ПДР, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

В матеріалах справи також міститься повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00531166, згідно якої зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 13 грудня 2023 року, на вул. Липнева пл. 10, зупинка заборонена зупинка в зоні дії знаку відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, позивачем надано повідомлення з сайту «Київстар», з роз`ясненням про збій в мережі.

Представником відповідача було надано до суду відзив, до якого долучено фотографії з місця події, на яких зафіксовано, що дійсно, транспортний засіб Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований в полі дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено покарання за порушення вимог дорожніх знаків зупинки, стоянки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 1.1 ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Пунктом 1.3, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно положень розділу 33 ПДР України (Дорожні знаки) дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» відноситься до заборонних знаків, та в зоні дії цього знаку заборонена зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно п. 3 розділу 33 ПДР, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки як було встановлено під час розгляду справи, автомобіль позивача був припаркований в порушення знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Вказане також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який вказав, що дійсно, керуючи автомобілем Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив паркування в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», оскільки в той день відбувся збій в роботі мобільного оператора «Київстар», а тому, він не зміг здійснити оплату парковки, що знаходилася поруч.

Суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача та відсутність мобільного зв`язку в оператора «Київстар», не може бути підставою для порушення Правил дорожнього руху, і так само підставою для звільнення від відповідальності за порушення таких правил, оскільки не встановлено, яким саме чином збій в роботі мобільного оператора вплинув на усвідомлення можливості порушення водієм транспортного засобу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Так, внаслідок неможливості здійснити оплату паркувального місця (з будь-яких причин) водій не позбавлений можливості здійснити парковку в дозволеному місці, яке не вимагає здійснювати таку оплату.

Такі пояснення також не можуть бути прийняті судом, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази, які б стверджували про використання особою, що керувала транспортним засобом послуг саме мобільного оператора «Київстар», а також відсутність в нього картки від іншого оператора, або ж неможливості підключення до бездротового з`єднання з мережею інтернет для оплати послуг з паркування.

На переконання суду, позивач лише намагався скористатися збоєм в роботі мобільного оператора, з метою уникнення в подальшому можливої адміністративної відповідальності з посиланням на такий збій.

Крім того, судом не приймається твердження представника позивача про направлення відповідачем відзиву помилково, через наявність в ньому посилання на іншу справу, оскільки очевидно що у відзиві міститься лише технічна помилка, а долучені до нього фотографії, стосуються саме порушення ПДР транспортним засобом позивача.

Щодо посилання на пропущення відповідачем строку для подачі відзиву на позов, суд зазначає наступне. В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 01 березня 2024 року, з якими він ознайомився 05 березня 2024 року. В той же час, відзив зареєстровано канцелярією суду 20 березня 2024 року, тобто в межах 15-ти денного строку на подання відзиву.

Відтак, судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та ним застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, а відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш