Справа № 560/17669/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17669/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

02 квітня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2023 ОСОБА_1 надіслав на електронну скриньку Красилівської міської ради Хмельницької області депутатське звернення, у якому просив надати інформацію, для яких цілей аквакультури були передані гідротехнічні споруди № 1 № 2, (монах для водовипуску води), ОСОБА_2 . Відповідь просив надати на його електронну скриньку та на домашню адресу.

Поданий запит на інформацію зареєстрований Красилівською міською радою Хмельницької області 22.09.2023 за вхідним номером Т/1146/08-29/23.

Листом від 02.10.2023 відповідач повідомив позивача, про те, що гідротехнічні споруди №1 та №2 для цілей аквакультури є інженерними спорудами, які передані в оренду ОСОБА_3 для управління водними ресурсами (з метою підняття рівня води та регулювання руслового стоку), а також запобігання шкідливій дії вод. Зазначену відповідь відповідач надіслав позивачу на поштову адресу та електронну пошту.

Вважаючи, що відповідач порушив строк розгляду депутатського звернення та протиправно не надіслала відповідь, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України від 11.07.2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону №93-IV при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Красилівської міської ради Хмельницької області з депутатським зверненням, яке надійшло на електронну адресу відповідача о 20 год 40 хв., тому, зареєстроване 22.09.2023.

Відповідь на депутатське звернення, відповідач надіслав 02.10.2023 о 17 год 12 хв на електронну адресу, вказану позивачем, та простим поштовим повідомленням на його домашню адресу, що підтверджується витягом із журналу обліку відправленої кореспонденції фізичним та юридичним особам. Факт надіслання відповіді на електронну та поштову адресу позивачем не заперечується.

Таким чином, відповідач розглянув депутатське звернення позивача у порядку та строки, визначені Законом №93-IV.

В свою чергу, вважаючи, що відповідач порушив строк розгляду депутатського звернення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить д наступного.

Згідно із статтею 13 Закону № 93-IV, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.

Депутат місцевої ради може взяти участь у розгляді свого звернення, про що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, повинні йому повідомити завчасно, але не пізніш як за п`ять календарних днів.

Якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Таким чином, оскільки позивач є депутатом Красилівської міської ради, то у десятиденний строк його депутатське звернення мало розглядатися саме у разі звернення до посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради.

У цьому випадку, посилання позивача на частину 1 статті 13 та частину 2 статті 14 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" у депутатському зверненні, адресованому Красилівській міській раді є помилковим.

В апеляційній скарзі позивач акцентує увагу на повноваження депутат місцевої ради визначених Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» та необхідності виконання вимог такого депутата, зокрема під час розгляду депутатського звернення.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що аналіз норм Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», зокрема частини другої статті 3 та статті 11, дає підстави для висновку, що депутати місцевих рад, з метою реалізації своїх повноважень, наділенні дискреційними повноваженням, які однак мають певні обмеження.

Вказані положення Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є однозначними та такими, що не мають подвійного трактування, а відтак не потребують додаткового роз`яснення.

З огляду на вказане, відповідно до положень статей 2, 5 КАС України суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

У постанові Верховного Суду України від 23.05.2017 у справі № 800/541/16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 826/10323/16 акцентовано увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.03.2019 у справі № 815/622/17 та від 12.02.2020 у справі № 160/7402/18.

Вирішуючи зазначений спір необхідно врахувати, що Законом №93-IV, який визначає правовий статус депутатів місцевих рад, не передбачене оскарження відповіді на депутатський запит в судовому порядку.

Правові наслідки неналежного розгляду депутатського звернення передбачені частиною 5 статті 13 Закону №93-IV, відповідно до якої якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Тому, якщо позивач вважає, що його депутатське звернення розглянуте відповідачем неналежним чином, то має право внести відповідачу відповідний депутатський запит.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає суті правовідносин, що виникли між сторонами в процесі розгляду відповідачем депутатського звернення позивача.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.