Справа № 460/3325/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 квітня 2024 року м. Рівне №460/3325/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Директора Департаменту соціальної політики Рівненської області міської ради Петрик Олени Леонідівни про визнання бездіяльності протиправною, притягнення до відповідальності, стягнення коштів, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до директора Департаменту соціальної політи Рівненської області міської ради Петрик Олени Леондівни (далі - відповідач), у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні письмової відповіді по кожному із чотирьох звернень позивача;
притягнути до адміністративної відповідальності відповідача за протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні письмової відповіді на письмові звернення позивача, в порядку статті 212-3 Кодексу України про адміністративні порушення та застосувати максимальний штраф по кожному із чотирьох звернень позивача;
стягнуті з відповідача кошти спрямувати в державний бюджет міста Рівне або області, для проектування та будівництва нового санаторного лікувального закладу для інвалідів міста Рівне та області з порушеннями функцій хребта та інших органів опорно-рухового апарату стаціонарно, відомими, сучасними, спеціальними фізичними оздоровчими вправами без застосування медичних препаратів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).
Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні письмової відповіді на письмові звернення позивача, в порядку статті 212-3 Кодексу України "Про адміністративні порушення", застосуваня максимального штрафу по кожному із чотирьох звернень позивача та стягнення такого штрафу до державного бюджету міста Рівне або області, для проектування та будівництва нового санаторного лікувального закладу для інвалідів міста Рівне та області з порушеннями функцій хребта та інших органів опорно-рухового апарату стаціонарно, відомими, сучасними, спеціальними фізичними оздоровчими вправами без застосування медичних препаратів з огляду на наступне.
Статтею 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.
Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Крім того, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держави-учасниці організувати їхню судову систему в такий спосіб, щоб їхні суди і трибунали виконували кожну зі своїх функцій (пункт 44), притаманну відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).
Тобто, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначенням пункту 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Суд зауважує, що однією з позовних вимог позивача є притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу (похідною вимогою є спрямування стгянених коштів в державний бюджет міста Рівне або області, для проектування та будівництва нового санаторного лікувального закладу для інвалідів міста Рівне та області з порушеннями функцій хребта та інших органів опорно-рухового апарату стаціонарно, відомими, сучасними, спеціальними фізичними оздоровчими вправами без застосування медичних препаратів). Необхідність таких заходів позивач у позові пояснює тим, що відповідальність за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації у Кодексі України про адміністративні правопорушення передбачає накладення штрафу на посадових осіб.
Так, відповідно до статті 24 Закону України "Про звернення громадян" громадяни, особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.
Статтею 212-3 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено відповідальність за порушення права на інформацію та права на звернення. Так, порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі статтею 212-3 КУпАП.
За приписами пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
З позовних вимог вбачається, що позивач, серед іншого, просить притягнути відповідача до адміністративної відповідальності та накласти штраф відповідно до статті 212-3 КУпАП, однак яке вже зазначав суд, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні письмової відповіді на письмові звернення позивача, в порядку статті 212-3 Кодексу України про адміністративні порушення, застосуваня максимального штрафу по кожному із чотирьох звернень позивача та спрямування стягнених з відповідача коштів в державний бюджет міста Рівне або області, для проектування та будівництва нового санаторного лікувального закладу для інвалідів міста Рівне та області з порушеннями функцій хребта та інших органів опорно-рухового апарату стаціонарно, відомими, сучасними, спеціальними фізичними оздоровчими вправами без застосування медичних препаратів. В іншій частині позовних вимог (визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні письмової відповіді по кожному із чотирьох звернень) провадження у справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відмовити ОСОБА_1 у відритті провадження в частині позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні письмової відповіді на письмові звернення позивача, в порядку статті 212-3 Кодексу України про адміністративні порушення, застосуваня максимального штрафу по кожному із чотирьох звернень позивача та спрямування стягнених з відповідача коштів в державний бюджет міста Рівне або області, для проектування та будівництва нового санаторного лікувального закладу для інвалідів міста Рівне та області з порушеннями функцій хребта та інших органів опорно-рухового апарату стаціонарно, відомими, сучасними, спеціальними фізичними оздоровчими вправами без застосування медичних препаратів.
Роз`яснити позивачу, що поданий ним позов має розглядатися місцевим загальним судом за правилами встановленими Кодексом України про адміністративні порушення.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 01 квітня 2024 року

Суддя О.В. Поліщук