Справа № 580/10503/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у поновленні позивача та членів її родини на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з грудня 1994 року, викладене у витязі з протоколу засідання житлової комісії від 28.09.2023 №7;

- зобов`язати відповідача поновити позивача та членів її родини на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з грудня 1994 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних паспорта серії НОМЕР_1 , позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 13 грудня 1994 року.

Згідно з витягом з протоколу №9 спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 грудня 2019 року, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо поновлення її в загальній черзі на отримання постійного житла з 1991 року, комісією було встановлено, що в період з 1991 року по 1995 рік в ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні реєстраційні дані протоколів засідань житлових комісій стосовно житлових питань, а також в протоколах засідань з 1995 року по теперішній час не виявлено даних щодо зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік. Запропоновано надати документи, що підтверджують постановку та перебування на квартирному обліку в Головному центрі її та членів її сім`ї. В разі надання вищезазначених документів, питання про поновлення буде розглянуте на засіданні житлової комісії.

Також у витязі з протоколу № 9 доведено заявнику, що вона включена до списку осіб, які втратили зв`язок з Державною прикордонною службою України та потребують відселення із відомчої житлової площі закритого військового містечка АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який щороку надсилається до Департаменту матеріального та технічного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України.

На адвокатський запит представника ОСОБА_1 , адвоката Семеюк О.Г., до відповідача від 08.08.2023 щодо надання копій облікової справи ОСОБА_2 , відповідач листом від 24.08.2023 №702/5803-23-Вих надав відповідь, що облікова справа ОСОБА_2 в Головному центрі відсутня.

Також, 16.08.2023 представник ОСОБА_1 , адвокат Семеюк О.Г. звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію:

- Коли і на підставі чого з урахуванням вищезазначеного, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше був поставлений на квартирний облік?

- Коли і на підставі чого ОСОБА_2 та його родина отримали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ?

- Коли і на підставі чого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був знятий з квартирного обліку?

На вказане звернення, листом від 29.08.2023 №702/5884-23-Вих надав відповідь, що в Головному центрі відсутня будь-яка інформація про зарахування на квартирний облік та зняття з такого обліку ОСОБА_2 , а також про розподілення йому житла за зазначеною в запиті адресою.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у поновленні на квартирний облік, позивач звернулась в суд з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) далі - Закон №2011-XII), який встановлює єдину систему соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з приписами ч.1 ст.12 Закону №2011-XII військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України. До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення.

Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ст.39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету.

На підставі ч.1 ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Загальний порядок такого обліку та надання житлових приміщень врегульовано чинними на сьогодні Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила №470).

Відповідно до вимог пунктів 13, 15, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 26 Правил №470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і прописані у відповідному населеному пункті

не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків). Громадяни, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Заява про взяття на квартирний облік подається відповідно до виконавчого комітету Ради народних депутатів за місцем проживання громадян та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік.

До заяви додаються:

довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку (додаток N 2), видана організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру;

довідки про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті місцевої Ради).

У необхідних випадках до заяви додаються також медичний висновок, довідка (виписка з рішення виконавчого комітету місцевої Ради) про невідповідність жилого приміщення встановленим санітарним і технічним вимогам, копія договору піднайму жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи договору найму жилого приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу або в будинку (частині будинку), квартирі, що належить громадянину на праві приватної власності.

Громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, вказують про це у заяві і подають відповідні документи.

Інші документи при необхідності запитуються виконавчим комітетом місцевої Ради або адміністрацією підприємства, установи, організації.

Подана заява реєструється у книзі реєстрації заяв про взяття на квартирний облік (додаток №3). Книга повинна бути пронумерована, прошнурована, підписана секретарем виконавчого комітету місцевої Ради і скріплена печаткою виконавчого комітету. Книга зберігається як документ суворої звітності.

Попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт.

Громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу.

Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів.

Громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради.

Громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень (додаток №4). Книга повинна бути пронумерована, прошнурована, підписана секретарем виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів і скріплена печаткою виконавчого комітету. Книга зберігається як документ суворої звітності.

З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток №5).

Списки громадян, взятих на квартирний облік, та окремі списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, вивішуються для загального відома.

На кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення.

Облікові справи є документами суворої звітності.

Облікові справи зберігаються за місцем квартирного обліку громадян, а після надання їм жилих приміщень - у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, який видав ордер на вселення.

Облікові справи зберігаються протягом 5 років після одержання громадянами жилих приміщень (зняття їх з квартирного обліку). Після закінчення вказаного строку справи знищуються в установленому порядку.

Громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Крім того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 №1040 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (далі - Інструкція №1040, діяв до 02.04.2021).

Так, Розділом 3 Інструкції №1040 визначено порядок обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.п.3.1. - 3.8. Інструкції №1040 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувались постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.

Особи, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла в результаті перереєстрації з житлової площі, що відповідає рівню середньої забезпеченості громадян житлом у даному населеному пункті, на житлову площу, меншу за вищевказану норму, не беруться на квартирний облік протягом 5 років з моменту перереєстрації.

З метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, контролю за розподілом та використанням житлової площі в органах Державної прикордонної служби утворюються житлові комісії в установленому порядку.

Департамент матеріально-технічного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України організовує контроль за обліком військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), що ведеться в органах Державної прикордонної служби.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають на черзі для одержання житлових приміщень (додаток 6).

Книга обліку осіб, які перебувають на черзі для одержання житлових приміщень (далі - книга обліку) повинна бути пронумерована, прошнурована, скріплена печаткою органу Державної прикордонної служби та підписана секретарем житлової комісії. Книга обліку зберігається як документ суворої звітності.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії органу Державної прикордонної служби, яке затверджується начальником цього органу.

У рішенні житлової комісії органу Державної прикордонної служби зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, у першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови у зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я начальника органу Державної прикордонної служби про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на квартирний облік.

Рапорти про прийняття на квартирний облік реєструються в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання житлових приміщень (додаток 7).

У рапорті про прийняття на квартирний облік військовослужбовці обов`язково вказують: номер і дату наказу про призначення на посаду; звідки прибули для подальшого проходження служби; наявність житлової площі за попереднім місцем служби.

До рапорту додаються: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї (Ф-3); витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує в разі потреби через начальника органу Державної прикордонної служби у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Військовослужбовці, які зараховуються на квартирний облік на пільгових засадах або користуються правом першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, зазначають це в рапорті з додаванням до нього відповідних документів.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією органу Державної прикордонної служби винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.

Обліковій справі надається номер, що відповідає номеру в книзі обліку.

Облікова справа є документом суворої звітності та зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання - протягом п`яти років у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, а якщо ордер видано органом Державної прикордонної служби - в органі Державної прикордонної служби. Після закінчення зазначеного строку справа знищується в установленому порядку.

Списки військовослужбовців, яких зараховано на квартирний облік, підлягають періодичному уточненню. Житлові комісії щороку проводять перереєстрацію осіб, що перебувають на квартирному обліку, під час якої перевіряються їх облікові справи, при необхідності перевіряються житлові умови цих військовослужбовців, а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах. Особи, у яких відпала потреба в поліпшенні житлових умов, знімаються з квартирного обліку в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що взяттю на квартирний облік передує заява особи, яка має відповідне право. Така заява розглядається уповноваженим органом з прийняттям рішення. При цьому, на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення. Облікові справи є документами суворої звітності.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі ч.ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у своїй заяві просила відновити її на квартирному обліку як вдову померлого військовослужбовця, стверджуючи, що сім`я Хроменкових перебувала на квартирному обліку.

Разом з тим, жодного доказу звернення чоловіка позивачки - ОСОБА_2 , за час його життя (помер 17.07.2014), із заявою про постановку на квартирний облік, розгляду цієї заяви, прийняття рішення, оформлення відповідної справи суду не було надано.

Посилання позивача, що така справа відповідачем втрачена не підтверджено документально, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження цього факту.

Водночас, у листі за підписом начальника відповідача від 29.08.2023 №702/5884-23-Вих у відповідь на адвокатське звернення представника позивача, відповідач зазначив, що в Головному центрі відсутня будь-яка інформація про зарахування на квартирний облік та зняття з такого обліку ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що відновлення у житловому обліку можливе лише за умови перебування на ньому позивачки з подальшим зняттям. Доказів перебування на обліку позивачка суду не надала.

Зважаючи на відсутність доказів перебування позивачки та її померлого чоловіка на житловому обліку, у відповідача були відсутні підстави для відновлення її на такому обліку.

Посилання позивача на ст.42 Житлового кодексу УРСР суд вважає необґрунтованим, оскільки вказана норма передбачає надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Водночас, іншими нормативно-правовими актами, зокрема п.8 постанови Ради Міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37 «Про службові жилі приміщення» передбачено надання службових жилих приміщень незалежно від перебування на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом.

Беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про поновлення позивачки на квартирному обліку.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Л.В.Губська

суддя О.В.Епель