Справа № 500/1795/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа №500/1795/23

адміністративне провадження № К/990/3917/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №500/1795/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна протиправними;

- зобов`язати відповідача сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 14416,00 грн., що помилково сплачена як збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року апеляційну скаргу позивачки залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, шляхом подання до суду мотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску, крім тих, яким судом вже надано оцінку та доказів сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 . Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 . Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі № 500/1795/23.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №500/1795/23 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року касаційну скаргу позивачки залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтування підстав на яких подається касаційна скарга.

У встановлений судом строк скаржницею направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги із обґрунтуванням та подано докази на їх підтвердження.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Скаржниця вимоги своєї касаційної скарги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Надаючи оцінку аргументам касаційної скарги щодо їхньої обґрунтованості, Верховний Суд керується такими мотивами.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про відмову у відкритті апеляційного провадження.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що апляційну скаргу позивачки на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та відсутністю документа про сплату судового збору. Скаржнику установлено строк для надання до суду апеляційної інстанції вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску, крім тих, яким судом вже надано оцінку, та надання до суду апеляційної інстанції документів, з яких можна буде визначити сукупний розмір доходу скаржника за попередній рік або наявність інших обставин, встановлених частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

В оскаржуваній ухвалі судом апеляційної інстанції зазначено, що на виконання вимог ухвали суду скаржником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обгрунтоване тими ж обставинами, яким судом вже була надана оцінка в ухвалі від 13 грудня 2023 року, і які були визнані неповажними. Також зазначено про те, що сума судового збору у розмірі 1288,10 грн. дозволяє звільнити апелянта від сплати судового збору, оскільки зазначена сума перевищує 5 % розміру річного доходу позивача, на підтвердження чого долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року.

За приписами частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

За приписами частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 КАС України щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

При цьому, неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку звернення з апеляційною скаргою має наслідком відмову у відкритті апеляційного провадження згідно із пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відтак, процесуальним законом чітко закріплено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято 12 липня 2023 року. Апеляційну скаргу подано 06 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Однак, позивачкою не було надано суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду апеляційної інстанції.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції позивачка вказала про те, що в оскаржуваному рішенні суду зазначена адреса проживання позивачки: АДРЕСА_1 в, за якою вона не мешкає, рішення суду нею не отримано.

Однак, Суд апеляційної інстанції наголосив, що жодних клопотань чи заяв про скерування документів з суду за іншою адресою позивачка не подавала. Відтак, покликання апелянта на те, що вона не отримала копії рішення, оскільки за вказаною адресою не проживає, не заслуговує на увагу.

В заяві про усунення недоліків касаційної скарги позивачка зазначає, про те, що у неї був представник, який взяв на себе обов`язок надання правничої допомоги, однак він припинив спілкування з позивачкою з невідомих причин, що і стало причиною пропуску строку звернення до суду.

У постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 480/8341/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи (позивача), але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для позивача. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків.

Поведінка скаржника, який не здійснював відповідного контролю щодо отримання ним судових рішень підтверджує відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до пункту4 ч. 1 ст. 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки з апеляційною скаргою позивачка звернулася лише 06 листопада 2023 року, тобто більше ніж через три місяці після ухвалення рішення судом першої інстанції, то Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке звернення відбулося з порушенням строків на апеляційне оскарження судового рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі з дотримання норм процесуального права.

Отже, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування частини 3 статті 298 та пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись положеннями пункту 5 частини першої, приписами частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №500/1795/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

Н. В. Коваленко