Справа № 380/919/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 рокусправа № 380/919/24

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Лєбєдев Д.Ю.,

за участю:

представників відповідача Зубач-Яворської О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені та в інтересах якого відповідно до довіреності від 10.08.2021 діє представник Райзман Олександр Якович ( АДРЕСА_2 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку та індексації позивачу пенсії за віком починаючи з 07.10.2009 у порядку та способах, що не відповідають статтям 26, 27, 28, 40, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із встановленням особливостей: «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено за рішенням суду у твердому розмірі - з 07.10.2009 довічно», нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом, без нарахування надбавки до пенсії за наднормативний стаж та підвищення до пенсії, як дитині війни, компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії за період з 07.10.2009 на момент фактичної виплати заборгованості з пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок, індексацію та виплату пенсії позивачу починаючи з 07.10.2009 по теперішній час, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, на підставі документів, які перебувають у пенсійному справі, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням показників за стажем та заробітною платою, з урахуванням надбавок та підвищень до пенсії, у тому числі надбавки за наднормативний стаж та підвищення до пенсії як дитині війни, доплати до мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до віку та страхового стажу позивача, з виплатою заборгованості за пенсією після врахування перерахунку та індексації, з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 на день фактичної виплати затриманої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок.

В обґрунтування позовних представником позивача зазначено, що 13.12.1993 Залізничним управлінням соціального захисту населення м.Львова позивачу призначено пенсію за віком. До 01.09.1995 позивач перебував на пенсійному обліку в Україні та отримував пенсію за віком. В 1995 році позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, відтак виплата пенсії була припинена. В подальшому, 26.10.2021 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідач відмовив ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити позивачу виплату пенсії починаючи з 07.10.2009.

Однак, після поновлення виплати пенсії розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22 з 07.10.2009 становить 4,20 грн. Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо неправильного обрахунку розміру пенсії позивача при поновленні йому пенсійних виплат протиправними, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.01.2024 задоволено клопотання представника позивача та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в адміністративній справі №380/919/24.

Ухвалою від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Суд за клопотанням представника позивача витребував від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Підготовче засідання у справі призначено на 12.02.2024.

Відповідач 13.02.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що на виконання рішення суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22 позивачу здійснено поновлення раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.10.2009. Ухвалою суду від 05.12.2023 у справі №380/15837/22 прийнято від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звіт про виконання рішення суду від 29.03.2023. Вказує, що оскільки позивач постійно проживає в Ізраїлі, підстави для проведення перерахунку пенсії як непрацюючому пенсіонеру, виплати надбавки «дітям війни» відсутні. Відповідач також зазначає, що оскільки ОСОБА_1 постійно проживає в Ізраїлі, відсутні підстави для проведення компенсації пенсії, які одержують громадяни України в гривнях на території України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представником позивача двічі заявлялись відводи головуючому судді Кузану Р.І. з мотивів незгоди з процесуальними рішеннями судді.

Ухвалою судді Кедик М.В. від 19.02.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Кузана Р.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії.

Крім цього, ухвалою судді Мричко Н.І. від 06.03.2024 повторно відмовлено у в задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Кузана Р.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії.

На вимогу ухвали суду від 22.01.2024 представником відповідача в судовому засіданні 13.03.2024 подано копії наявних у відповідача матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. В клопотанні від 05.02.2024 представник позивача просив розглянути справу без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З долучених до позовної заяви документів суд встановив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином Ізраїлю (закордонний паспорт громадянина Ізраїль НОМЕР_4 від 19.12.2019, виданий Міністерством внутрішніх справ в місті Єрусалим), з 01.09.2012 зареєстрований у Відомстві Національного Страхування держави Ізраїль як непрацююча особа, яка не має доходу.

Крім цього, позивачу 25.08.2021 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 .

Рішенням комісії по призначенню пенсії Залізничного відділу соціального захисту населення від 01.02.1994 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначено пенсію з 13.12.1993.

У зв`язку з виїздом у 1995 році на постійне місце проживання в Ізраїль позивачу припинено виплату пенсії.

Позивачем, 26.10.2021 заповнено заяву про призначення/перерахунок пенсії, в якій позивач просив перерахувати йому та поновити з 07 жовтня 2009 року виплату пенсії за віком.

Крім цього, представник позивача 26.10.2021 подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про перерахунок та відновлення пенсії за віком, в якій просив: "Прийняти заяву про перерахунок та відновлення виплати пенсії з необхідними документами, провести засвідчення відповідності копій документів, що додаються їх оригіналах, винести в термін до 10 днів рішення про перерахунок та відновлення пенсії за віком починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058- ІV, з індексацією і компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії, виплачувати пенсію на вказаний банківський рахунок; Уявити заявнику виписку з розпорядження про перерахунок пенсії за віком, з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), які враховані при розрахунку пенсії, з посиланням на нормативні акти; Рішення з випискою направити в установлений термін за адресою представника заявника, копію - на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 19.11.2021 №16997-16448/Г-55/8-1300/21 повідомило представника позивача про відсутність підстав для призначення пенсії.

Вважаючи поведінку відповідача такою, що порушує право позивача на поновлення виплати та перерахунку пенсії за віком, представник позивача звернувся із позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі №380/22339/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково - визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №380/22339/21 відповідачем розглянуто заяву позивача від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви прийнято рішення від 28.07.2022, яким позивачу відмовлено у проведенні поновлення та перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав того, що у поданих документах відсутні відомості про проживання (реєстрацію) на території України; угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, яка була підписана 28.09.2012, не набрала чинності, оскільки не пройшов процес її ратифікації; чинне законодавство не передбачає права особи на призначення пенсії за місцем попередньої прописки на території України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у проведенні поновлення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 28.07.2022 (з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №380/22339/21).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з компенсацією втрати частини доходів на визначений ним банківський рахунок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 у справі №380/15837/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі № 380/15837/22 - без змін.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 зобов`язано відповідача подати у строк до 01.12.2023 звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 прийнято звіт ГУ ПФУ у Львівській області про виконання рішення суду.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22 відповідачем поновлено виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009, що підтверджується копією протоколу про поновлення пенсії з 07.10.2009, копією розпорядження від 26.10.2023 про перерахунок пенсії та копією розрахунку компенсації згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Загальна пенсійна виплата позивачу на виконання рішення суду становить 4,20 грн. Заборгованість з пенсійних виплат за період з 07.10.2009 по 01.10.2023 становить 708,99 грн. в тому числі компенсація 9,25 грн.

Крім того, відповідно до зазначеного розпорядження відповідачем встановлено особливість "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішення суду - з 07.10.2009 по довічно".

Відповідно до зазначеного розпорядження страховий стаж позивача становить 45 років 5 місяців 21 днів.

Представник позивача вважаючи протиправними дії пенсійного органу при здійсненні нарахування та перерахунку пенсії позивачу, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України № 137-V від 14.09.2006, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Частиною третьою ст. 4 вказаного Закону встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 наведеного Закону передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФ України та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 вказаного Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 1 статті 28 Закону № 1058-ІV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Тобто, відповідач при розрахунку пенсії повинен враховувати страховий стаж та заробітну плату позивача та прийняти до уваги, що пенсія позивачеві повинна обраховуватись у розмірі, не нижчому рівня прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Згідно з ст.42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

У відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Отже, нормами ст. ст. 28, 42 Закону № 1058-ІV чітко встановлено, що перерахунок (підвищення розміру) пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду України автоматично, незалежно від наявності заяви пенсіонера про перерахунок (підвищення розміру) пенсії. При цьому, у разі виплати застрахованій особі пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. Водночас, відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як слідує з матеріалів справи, всупереч вказаним нормам законодавства відповідачем не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом.

Зі змісту протоколу про перерахунок пенсії від 26.10.2023 суд встановив, що після поновлення виплати позивачу пенсії з 07.10.2009 відповідачем встановлено особливість "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.".

Водночас суд зазначає, що Закон №1058-IV не містить застережень щодо встановлення фіксованого (твердого) розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України, з огляду на що суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на належний розрахунок пенсії.

З моменту поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону №1058-IV, будь-яких обмежень його прав як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Щодо позовних вимог про нарахування щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни суд зазначає таке.

Правовий статус дітей війни і визначення основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років; державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.

З метою реалізації Закону України «Про соціальний захист дітей війни» наказом Міністерства праці та соціальної політики України №107 від 05.04.2006 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п. 2 вищевказаного порядку штамп за формою, наведеною у додатку, який проставляється у пенсійних посвідченнях, засвідчує належність особи до категорії дітей війни.

Згідно з постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 №8, за приписами статті 1 Закону від 18 листопада 2004 року №2195-IV дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Тобто, до категорії дітей війни належать громадяни України, які народилися у період із 3 вересня 1927 року по 2 вересня 1945 року.

Для підтвердження статусу дитини війни у позивача судам необхідно встановити дату народження та належність до громадянства України.

В матеріалах справи відсутні докази припинення ОСОБА_1 громадянства України. З копії наявного у справі паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 від 25.08.2021 судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 підпадає під категорію дітей війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 має право на нарахування щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії за віком у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-III (далі - Закон №2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 статті 2 Закону №2050-ІІІ визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Враховуючи вищевикладене, у розумінні Закону №2050-III, пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру і порушення строків її виплати означає втрату громадянином частини свого доходу.

Водночас суд вважає, що вимога про проведення компенсації втрати частини доходів спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду судом даної справи не були порушені, відповідно така вимога є заявленою передчасно.

Верховний Суд у рішенні від 10 квітня 2019 року (справа № 686/13725/17) зазначив, що правове значення при виплаті компенсації має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

На момент розгляду цієї справи не були нараховані та не визначені суми коштів (у вигляді пенсійних виплат), які б могли бути об`єктом нарахування компенсації, оскільки перерахунок пенсії позивачу матиме місце лише після виконання цього судового рішення.

Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію на відповідача покладено в силу Закону і такий обов`язок виникає після проведення перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Поряд з цим суд враховує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №380/15837/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з компенсацією втрати частини доходів на визначений ним банківський рахунок, відповідачем здійснено компенсацію втрати частини доходів від нарахованих сум пенсійних виплат в розмірі 9,25 грн. Вказане підтверджується розрахунком на виконання рішення суду, який наявний в матеріалах справи.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату позивачу заборгованості за пенсією після врахування перерахунку та індексації, суд зазначає таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Суд зазначає, що у зв`язку із скасуванням окремих норм Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ №649 від 22 серпня 2018 року, на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що заборгованість за пенсійними виплатами не буде виплачена однією сумою.

Отже, зазначені вимоги, на думку суду, є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні ще не проведено, відтак такі задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача щодо звернення рішення до негайного виконання, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Отже, рішення суду про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та її виплату з урахуванням виплачених сум в контексті норм ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає негайному виконанню, оскільки в даному випадку судом не присуджена конкретна сума пенсії, яка підлягає стягненню з державного бюджету, а лише зобов`язано відповідача здійснити її перерахунок та виплату з урахуванням виплачених сум.

Відтак, з урахуванням наведеного, у задоволенні вимоги позивача про звернення рішення до негайного виконання слід відмовити.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст.382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, положеннями вказаної норм закріплено право саме суду встановлювати контроль за виконанням судового рішення і вирішувати у яких випадках належить подавати відповідний звіт. У суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що відсутні достатні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній адміністративній справі.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору ухвалою суду від 22.01.2024 і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 07.10.2009 в розмірі 4,20 грн, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 07.10.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавок, підвищень, доплат та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан