Справа № 644/440/24
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/440/24
Провадження № 2-а/644/14/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участю секретаря судових засідань Жигун Е.С.,

розглянувши в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом і просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №ВВ05-9138 від 11.12.2023 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що є внутрішньо-переміщеною особою та зареєстрований у м. Лозова Харківської області. З місця реєстрації виїхав на початку вторгнення росії на територію України. Вказує, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 21.02.2023 влаштувався на роботу до ТОВ «Пром-Стрейч-Пак», що розташоване у м. Харкові. 16.10.2023 був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вручили йому повістку про виклик на 18.10.2023 для визначення призначення на особливий період. Його пояснення щодо перебування на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 представниками відповідача прийняті до уваги не були, в повстці про виклик вказали адресу у м. Харкові, де він інколи перебуває протягом робочого тижня. Зазначає, що 18.10.2023 не зміг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з хворобою, що підтверджується довідкою КНП «Міська поліклініка №5». Вказує, що інших викликів від відповідача він не отримував, а 11.01.2024 на його адресу у м. Харкові надійшов простий лист з оскаржуваною постановою.

Ухвалою суду від 05.02.2024 провадження у справі відкрито та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач позов не визнає, оскільки доводи адміністративного позову є необґрунтованими, а вимоги позову - безпідставними. Вказує, що позивачем не було надано довідку ВПО № 6339-. Посилається на безпідставність доводів позивача про перебування його на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у відповідності до абз. 11 п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку). Зазначає, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, а у відповідності до ст. 268 КУпАП присутність особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП не є обов`язковою, тому його доводи щодо незаконності оскаржуваної постанови є безпідставними. Крім того, вказує, що перебування позивача на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не звільняє його від виконання обов`язку, передбаченого ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», та статтями 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Посилаючись на вказані обставини, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Клопотань про розгляд справи з викликом сторін не надходило.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 згідно отриманої 16.10.2023 повістки зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 18.10.2023.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВВОБ/9138 від 11.12.2023 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3400 грн.

Постановою також встановлено, що 16.10.2023 представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 перевірено документи та надано під особистий підпис повістку про явку 18.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період. При перевірці наявних у ІНФОРМАЦІЯ_5 документів виявлено, що 18.10.2023 ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 для визначення його призначення на особливий період. Також постановою встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 частини 1 частину третю статті 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", частини 1,2 статті 17 Закону України Про оборону України, частини першої, другої, третьої, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, абзацу 3 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 07.12.2016 №921). Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення встановлено не виявлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність було визнано продовження протиправної поведінки не зважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

18.10.2023 діяв особливий період.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Згідно вимог ст. ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далівідповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово- облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

Статтями 15, 22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю мають право на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. Отримання звільнення від призову на військову службу за мобілізацією застосовується за умови подання підтверджуючих документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Оцінюючи обставини, суд зазначає, що відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, громадянин мав прибути у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 про поважність причин не прибуття за повісткою.

ОСОБА_1 згідно отриманої 16.10.2023 повістки зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 18.10.2023, однак у визначену дату та час за повісткою не прибув про причини своєї неявки не повідомив.

09.12.2023 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 складено протокол №ВВОБ/9123 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що у протоколі про адміністративне правопорушення було поставлено свій особистий підпис.

ОСОБА_1 надано пояснення по суті адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що він перебував на лікарняному з підозрою на коронавірус, здавав аналізи. Крім того, він отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, про що у відповідній графі міститься його підпис.

Згідно з частиною 2 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові, особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Надана позивачем довідка КНП «Міська поліклініка №5» про перебування на лікарняному з 18.10.2023 по 24.10.2024 не свідчить про наявність поважних причин неявки 18.10.2023 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не містить даних про його перебування на стаціонарному лікуванні, що унеможливило б прибуття за викликом. Крім того, ОСОБА_1 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_7 про перебування на лікарняному, що не узгоджується з вимогами вказаних вище нормативно-правових актів.

Після дослідження матеріалів справи та надання їм оцінки, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин неприбуття позивача 18.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №ВВОБ/9138 від 11.12.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2ст.210-1 КУпАП відповідає вимогамст.283 КУпАП.

Позивачем заперечується факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідачем, згідно ч.2 ст.77КАС України надано суду докази та зазначено обставини, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які вказують на достовірність порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №ВВОБ/9138 від 11.12.2023 про накладення адміністративне стягнення на позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, що свідчили б про наявність в діях позивача ознак правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.2,11,77-78,241-246,287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через районний суд.

Суддя: Клименко А.М.