Справа № 346/7121/23
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/7121/23
Провадження № 2-а/346/18/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яким просив скасувати постанову серії ЕНА № 1031137 від 22 листопада 2023 року, якою накладено штраф в розмірі 1700 гривень в справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також закрити провадження у справі.

Позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі на підставі доказів, які є в матеріалах справи, позовні вимоги підтримав, а відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Стислі позиції учасників у справі.

Позиція позивача. 22.11.2023 року відповідач виніс незаконну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП. Зокрема через те, що він рухався із перевищеною швидкістю руху. Однак оскільки, йому працівниками поліції не надано жодних доказів, не опитано свідків даної пригоди та працівниками поліції було грубо порушено інструкції, адже жодного відеозапису вони не вели вважає, що постанова, підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Позиція відповідача. Надав відзив до суду та в якості доказу диск з аудіо-відеозаписом, яким на його думку, зафіксовано адміністративне правопорушення. У відзиві зазначив, що під час несення служби в с. Мамаївці по вул. Т. Шевченка, 22.11.2023 року за допомогою вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме транспортного засобу AUDI A6 номерний знак НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 111 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 61 км/год. чим порушив п.12.4 ПДР. Зазначають, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань швидкості транспортних засобів, отже використання приладу TruCam в ручному режимі є законним. Фото та відеозаписи здійснені лазерним вимірювачем швидкості руху 22.11.2023 року зроблено з належною якістю знімка, що в свою чергу є доказом порушення збоку позивача під час керування ними автомобілем марки Audi A6. На фото зробленому з приладу TruCam LTI 20/20 який використовувався при фіксації порушення ПДР, вказані координати де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати на карті вказана точка буде розташуванням приладу на дорозі. Відповідно місце, на якому зафіксовано рух авто зі швидкістю 111 км/год є забудована територія, яка знаходиться вже в межах села Мамаївці. Таким чином вважають що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП. Працівник поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну вимогу щодо надання документів, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, а доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими. У зв`язку із чим просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Враховуючи, що сторони спору доводили свої вимоги та заперечення тільки письмовими та електронними доказами, які є в матеріалах справи, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також в їх сукупності, встановив наступні обставини:

Оцінка суду щодо фактів.

22.11.2023 року відносно позивача інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Турович Оленою Вячеславівною винесено постанову серії ЕНА № 1031137 про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн, оскільки ОСОБА_1 , перевищив швидкість руху в населеному пункті (а.с. 8, 55 диск).

Проте вважаючи, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, зазначеного у постанові, ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с.1-8).

Зміст спірних правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких між ними виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі поліцейського, який представляє відповідача, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Оцінка суду щодо права.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення. При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

А тут суд враховує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з дотриманням умов, що передбачені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на письмові та електронні докази, які є в матеріалах справи, суд вважає доведеним факт того, що відповідачем при прийнятті постанови (серія ЕHA №1031137), якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвретою статті 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, умови, що передбачені частиною 2 статі 2 КАС України, були дотримані у повному обсязі.

Зокрема, оскільки відповідач: прийняв постанову на підставі, у межах повноважень та у спосіб, як це передбачено частиною другою статті 6, статтею 19, частиною другою статті 120 Конституції України; частиною 1 статті 2, статтею 3, Розділом ІІ, статтею 23, статтями 29-33,35,40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIIІ; пунктом 4 Розділу І, пунктами 2-10 Розділу ІІІ, Розділом ІV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395; частиною 2 статті 7, статтями 9-12,17-24,27,33-38, частиною 4 статті 122, пунктом п`ятим частини першої статті 213, статтями 217, 222, положеннями статей глави 18, статтями 258, 268, положеннями статей глав 21-23 КУпАП; використовуючи повноваження з метою для якої ці повноваження надані (зокрема, для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності); обґрунтовано (оскільки, відповідач урахував усі обставини, що мали значення для правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та прийняв постанову за наслідками її розгляду, які передбачені статтями 9-13, 17-24, 27, 33-38, положеннями глави 18, статтями 278-280 КУпАП); неупереджено, добросовісно та розсудливо (оскільки, відповідач не виявив упередженого ставлення до позивача, вчинив усі процесуальні дії, які було доцільно вчиняти та розсудливо поставився як до пояснень позивача так і заявлених ним клопотань. Зважаючи на наявні докази суд теж вважає, що підстав для допиту будь-яких свідків не було); своєчасно (оскільки, розглянув справу та прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення, у передбачені законом строки); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації (будь-яких проявів упередженого ставлення до позивача не допущено); з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , і цілями, на досягнення яких спрямована прийнята постанова (оскільки відповідач застосував адекватне і розумне стягнення); з врахуванням права ОСОБА_1 на участь у процесі розгляду його адміністративної справи та прийняття постанови.

Також суд враховує, що жодних доказів, що підтверджують порушення відповідачем процедури розгляду справи та прийняття постанови, позивачем не надано і не доведено.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, тобто відсутності доказів наявності в діях позивача складу цього правопорушення, суд виходить з наступного.

В силу положень частини 4 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину є адміністративним правопорушенням.

Вимогами п.12.4 Правил дорожнього руху України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/г.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови та наданого суду доказу у вигляді аудіо-відеозапису події, яка відбулась, суд не має будь-яких обґрунтованих сумнівів у тому, що 22 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , знаходячись у селі Мамаївці Чернівецької області, керуючи автомобілем марки "AUDI", модель "A6", номерний знак: НОМЕР_2 , дійсно перевищив швидкість руху на 61 км/год. а саме рухався зі швидкістю 111 км/год, при встановленому обмеженні швидкості руху 50 км/год. в населеному пункті чим порушив п.12.4 ПДР.

Із зафіксованого на фотознімку місця вимірювання вбачається, що правопорушення вчинено позивачем за координатами 48 21 08.89 N 25 49 39.61Е, що відповідає населеному пункту - село Мамаївка Чернівецької області. Тобто позивач рухався на автомобілі саме в межах населеного пункту.

Також суд погоджується із тим, що в діях ОСОБА_1 дійсно був склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС001015 та підтверджується фото з вказаного пристрою (а.с. 48). Згідно Свідоцтва про повірку даний пристрій є придатний для застосування (а.с. 52).Також суду надано експертний висновок від 07 вересня 2021 року який має термін дії до 07.09.2024 року з якого вбачається що в лазерному вимірювачі ТruСАМ LТІ 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES (а.с. 70)

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за допущене правопорушення, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд також зазначає, що не було підстав для допиту свідків на які посилався позивач, оскільки згідно відеозапису який наданий працівниками поліції транспортний засіб яким керував позивач був чітко зафіксований на вищевказаний вимірювач, перед ним не було інших транспортних засобів як це вказував позивач та нічого не заважало для фіксації цього транспортного засобу та його номерних знаків.

Таким чином, зважаючи на все вище викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю, а постанову відповідача слід залишити без змін.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1031137 від 22 листопада 2023 року - залишити без задоволення, а постанову (серія ЕНА № 1031137 від 22 листопада 2023 року) - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2024 року.

Суддя: Коваленко Д. С.