Справа № 420/37286/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 квітня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 03.12.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані 23 дні основної щорічної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані 42 дні додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2019 - 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2021 року по 03.12.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані 23 дні основної щорічної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за невикористані 42 дні 6 додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2019 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13.03.2024 року та 18.03.2024 року від представника відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , надійшло клопотання, в якому просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України у редакції на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22.

Прикінцевими положенням КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 " встановлено, що з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відміняється.

Відповідно з 01.07.2023 року, знову встановлюється тримісячний строк, передбачений ст.233 КЗпП України, проте позивач звернувся до суду з цим позовом 14.12.2023 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення.

Водночас, 10.01.2024 року до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що на момент звільнення відповідачем не надано позивачу письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. 21.10.2023 року позивачем направлено заяву до відповідача та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з проханням надати відомості про виплачене грошове забезпечення, зокрема, інформацію про застосований розмір прожиткового мінімуму при встановленні посадового окладу та окладу за військовим званням. Проте відповідачем ігноруються заяви позивача про надання інформації про виплачене грошове забезпечення. При цьому позивач вважає, що з 30.01.2020 року по 03.12.2021 року грошове забезпечення відповідачем виплачувалось у заниженому розмірі. Крім того на момент звільнення позивача з військової служби у законодавстві були відсутні норми, які б обмежували строк звернення до суду у спорах щодо виплати грошового забезпечення

З огляду на викладене, суд визнав об`єктивними перешкодами для своєчасного звернення з позовом, визнав поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом у справі №420/37286/23, про що зазначено в ухвалі від 16.01.2024 року.

З огляду на викладене, доводи представника відповідача про пропуск строку звернення до суду з позовом визнаються судом необґрунтованими, таким чином, у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 47, 49, 167, 240, 248, 256, 378 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Токмілова Л.М.