Справа № 380/27152/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

справа №380/27152/23

провадження № П/380/27369/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Яценко С.А.,

представника відповідача Нирка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) із вимогою:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області від 15 травня 2023 року №01 повністю та податкову вимогу ГУ ДПС у Львівській області від 30 серпня 2023 року №0-1 в частині існування боргу в сумі 17000,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що за результатами проведеної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач безпідставно дійшов висновку про порушення ним вимог абз.20 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Наведені порушення зазначені в акті від 25.04.2023, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №01. Позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням-рішенням, оскільки з акту перевірки №9917/13-01-09-01/ вбачається, що проведеною перевіркою податковий орган не встановив фактів зберігання та реалізації позивачем фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, немаркованих алкогольних напоїв або будь-яких порушень позивачем норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ПК України, положень постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до якого здійснюється виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв. З огляду на вказане вважає, що у ГУ ДПС у Львівській області були відсутні правові підстави для прийняття рішення від 15.05.2023 №01 та податкової вимоги ГУ ДПС у Львівській області від 30.08.2023 №0-1 в частині існування боргу в сумі 17000,00 гривень.

Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.12.2023 за вх.№95759 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що під час проведення перевірки за адресою діяльності АДРЕСА_2 де діяльність проводить ФОП ОСОБА_1 (кафе) встановлено, що через реєстратор розрахункових операцій із фіскальним номером реалізовувалися алкогольні напої а саме: алкогольний напій настоянка Зубровка оригінал, серія акцизної марки ААІС 767376, вид АІ ЛГП, сума акцизного податку з одиниці маркованої продукції23,805 53 рази пробито через реєстратор розрахункових операцій; алкогольний напій горілка Делікат Штоф, серія акцизної марки АСКО 523269, вид АВ ЛГП, сума акцизного податку з одиниці маркованої продукції 25,392 42 рази пробито через реєстратор розрахункових операцій; алкогольний напій коньяк Арарат 3*, серія акцизної марки АВVC 455275, вид АІ ВП сума акцизного податку з одиниці маркованої продукції 25,392 34 рази пробито через реєстратор розрахункових операцій. Відтак, перевіркою встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 проводилася реалізація алкогольних напоїв з використанням лише однієї марки акцизного податку, у зв`язку з чим встановлено порушення вимог п.226.9 ст. 226 ПК України (далі ПК України) та абз.3 ч. 4 ст.11 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». За виявлене порушення до позивача застосована штрафна санкція відповідно до абз.20 ч.2 ст.17 Закону №481.

Крім цього, зазначив, що станом на 12.12.2023 податковий борг сплачено, а тому податкова вимога від 30.08.2023 №0-1 відкликана.

19.12.2023 за вх.№97434 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що оскільки він не вчинив дій за які Законом №481 передбачена фінансова відповідальність, то рішення від 15 травня 2023 року №01 та податкова вимога ГУ ДПС у Львівській області від 30 серпня 2023 року №0-1 в частині існування боргу в сумі 17000,00 гривень є протиправними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.01.2024 вирішено перейти з спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи №380/27152/23 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

В засіданні суду, яке відбулось 22.02.2024 судом оголошено перерву для подання додаткових доказів представником відповідача до 12.03.2024 о 10:30 год.

11.03.2024 за вх.№18756 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін в засіданні суду 12.03.2024, судом ухвалено відкласти розгляд справи до 26.03.2024 о 10:30 год.

25.03.2024 за вх.№22807 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою АДРЕСА_3 , та взятий на облік в Головному управлінні ДПС у Львівській області як платник податків 13 вересня 1994 року.

Основним видом економічної діяльності є 47.11. роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Реалізацію алкогольних напоїв в кафе за адресою АДРЕСА_2 позивач здійснює на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2206985 та з використанням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером .

Відповідно до наказу від 19.04.2023 № 1407-ПП «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 19.04.2023 № 3049, № 3054, № 3052, № 3051 Головним управлінням ДПС у Львівській області 24 квітня 2024 року була проведена фактична перевірка кафе фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 25.04.2023 № 9917/13-01-09-01/ «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями та тютюновими виробами».

В акті зазначено, що при проведенні фактичної перевірки встановлено, що через реєстратор розрахункових операцій із фіскальними номером реалізовувалися алкогольні напої, а саме: алкогольний напій настоянка «Зубровка оригінал», серія акцизної марки ААІС 767376, вид АІ ЛГП, сума акцизного податку 23,805, пробита через реєстратор розрахункових операцій 53 рази; алкогольний напій горілка «Делікат Штоф», серія акцизної марки АВКО 523269, вид АВ ЛГП, сума акцизного податку 25,392, пробита через реєстратор розрахункових операцій 42 рази; алкогольний напій коньяк «Арарат 3*», серія акцизної марки АВVС 455275, вид АІ ВП, сума акцизного податку 25,392, пробита через реєстратор розрахункових операцій 34 рази.

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено рішення від 15 травня 2023 року № 01, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію згідно з абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в розмірі 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв, які марковані марками акцизного податку з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до п.59.1 ст. 59 ПКУ податковим органом сформовано податкову вимогу від 30.08.2023 №0-1301 та вручено таку позивачу 30.08.2023.

У зв`язку із сплатою податкового боргу в сумі 365169,54 грн, винесена податкова вимога від 30.08.2023 №0-1301 вважається відкликаною 27.09.2023.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до 14.1.4. п.14.1. ст.14 ПКУ акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до 14.1.107. п.14.1. ст.14 ПКУ марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до п.226.1. ст.226 ПКУ у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п.226.2. ст.226 ПКУ наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до п.226.3. ст.226 ПКУ виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.226.6. ст.226 ПКУ маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Відповідно до п.226.7. ст.226 ПКУ кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п.226.9. ст.226 ПКУ вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до частини четвертої статті 11 цього Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абзацу 20 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000,00 гривень.

Щодо встановлених в ході перевірки порушень суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено і під час розгляду справи судом встановлено, що порушення позивачем законодавчих норм полягає у тому, що при реалізації декількох пляшок однакових алкогольних напоїв на розлив у фіскальних чеках вказувались реквізити одної і тої самої акцизної марки.

Викладене вище підтверджується фіскальними чеками № 18901 від 06.08.2022, № 18904 від 06.08.2022, № 18991 від 12.08.2022, № 16508 від 05.01.2022, № 16695 від 14.01.2022, № 15670 від 06.12.2021, № 15680 від 06.12.2021, № 15691 від 07.12.2021, № 15699 від 07.12.2021, № 15717 від 08.12.2021, № 15719 від 08.12.2021, № 15738 від 10.12.2021, № 15742 від 10.12.2021.

Отже, має місце неправильне відображення позивачем реквізитів марок акцизного податку у фіскальних касових чеках, які формуються реєстратором розрахункових операцій, при продажу алкогольних напоїв, що призвело до створення невідповідних розрахункових документів.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також відповідальність за порушення вимог застосування реєстраторів розрахункових операцій визначає спеціальний Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Водночас, рішенням від 15 травня 2023 року №01 до позивача застосовані штрафні санкції згідно з абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за реалізацію алкогольних напоїв, які марковані марками акцизного податку з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Однак, в акті перевірки не зазначені і в ході розгляду справи не встановлені факти вчинення позивачем дій щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Відтак, позивача притягнуто до фінансової відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за порушення норм Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», які він не вчиняв.

За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення від 15 травня 2023 року №01 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 30 серпня 2023 року № 0-1 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.60.1.1. п.60.1. ст.60 ПКУ податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Відповідно до п.60.2. ст.60 ПКУ у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Судом встановлено, що у зв`язку з виникненням податкового боргу у сумі 17000,00 грн позивачу була надіслана податкова вимога від 30.08.2023 № 0-1301.

Згідно з листом начальника Дрогобицького відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Львівській області від 12.03.2024 № 88/13-01-13-10 позивач сплатив податковий борг, а винесена податкова вимога від 30.08.2023 № 0-1301 вважається відкликаною 27.09.2023 року. Станом на 12 березня 2024 року у позивача заборгованість відсутня.

При цьому, суд звертає увагу, що прийняття окремого рішення про відкликання вимоги контролюючим органом Податковий кодекс не передбачає.

За таких обставин, оскільки податкова вимога від 30 серпня 2023 року № 0-1 відкликана у порядку статті 60 Податкового кодексу України, то відповідно, ця вимога не створює для позивача обов`язків із сплати податків та не породжує для позивача інших правових наслідків, а відтак і не порушує прав позивача. Проте така винесена правомірно на момент прийняття її, оскільки у позивача був наявний борг у розмірі 348169,54 грн з податку на додану вартість, крім боргу в розмірі 17000 грн. штрафу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 30 серпня 2023 року № 0-1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення спірного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій.

У відповідності до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності суд враховує, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області від 15.05.2023 №01 про застування фінансових санкцій.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 536,80 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.04.2024.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна