Справа № 160/802/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2024 рокуСправа №160/802/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років на підставі п."а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 07.11.2023 р., виходячи з вислуги років - 25 років 04 місяці 18 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлені до його електронного кабінету 10.01.2024 року та 13.01.2024 року, що підтверджується відповідними довідками наявними матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що позивач з 17.12.2008 року по 31.03.2019 року, з 08.12.2021 року по 06.11.2023 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України звільнившись з посади молодшого інспектора 2 категорії відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом згідно із ч.5 ст.23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".
Наказом відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 01.11.2023 року №160о/с-23 "Про звільнення працівників" ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2023 року зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України. Вислуга років станом на день звільнення в календарному обчисленні становить 13 років 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 04 місяці 18 днів.
16.11.2023 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направлено до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п."а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.11.2023 року № було відмовлено позивачу в призначенні пенсі з підстав відсутності необхідної кількісті календарної вислуги років (25 рік та більше), згідно із вимогами пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 14.12.2023 року "Про надання інформації" відповідач повідомив, що за даними подання Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про призначення пенсії за вислугу років від 16.11.2023 року №10009 ОСОБА_1 звільнений зі служби 06.11.2023 року, час служби в календарному обчисленні складає 13 років 02 місяці 05 днів, але відповідно до норм Закону для призначення пенсії необхідна календарна вислуга років не менш ніж 25 календарних років і більше. Одночасно повідомлено, що в розрахунку вислуги років на ім?я ОСОБА_1 зазначено проходження служби в ДКВС з 17.12.2008 р. по 31.03.2019 р. та з 08.12.2021 р. по 06.11.2023 р. Разом з тим в довідці від 16.11.2023 р. №3/4-807 про додаткові види грошового забезпечення в 2021-2023 роках, яка видана відділом охорони Української психіатричної лікарні №3 з суворим наглядом на ім?я ОСОБА_1 , зазначено період з 01.12.2021 р. по 30.06.2023 р. Також в зазначеній довідці виявлено лічильну помилку (невірний підсумок в графі "надбавка за виконання особливо-важливих завдань" та загальний підсумок). Враховуючи викладене, в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно п."а" статті 12 Закону № 2262-XII відмовлено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.3 ст.23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 р. №2713-IV (далі - Закон №2713-IV) пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною четвертої цієї статті встановлено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах поліції визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно із ч.2 ст.2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до п."а" ст.12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж", "з" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.7 пп."б" п.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 року №393 (далі - Порядок №393) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за два місяці час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.

В рамках цього спору між сторонами відсутній спір про кількість вислуги років у позивача, натомість наявний різний підхід до порядку обчислення наявної вислуги років (13 років), а саме: можливість призначення пенсії при наявності вислуги років, яка має пільговий характер.

Положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та підпункту "г" пункту 3 Порядку №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні лише для визначення розміру пенсії (а не призначення пенсії), тому посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років є обґрунтованими та не суперечать вищезазначеним положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та вказаного Порядку.

Правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби, права на призначення пенсії за вислугу років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого та розрахованого відповідно до норм законодавства, що регулюють засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.

В аспекті Закону №2262-ХІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за цим Законом календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Отже, саме через застосування норм вказаного Порядку календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах, в разі відсутності таких норм у цьому Порядку такого зарахування не відбувається.

Порядок обчислення календарної вислуги на пільгових умовах (Порядок №393) зазнав певних змін.

Зокрема, постановою КМУ "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" від 16.02.2022 року №119 (набрала чинності з 19.02.2022 р., далі - постанова №119) внесені зміни до пункту 3 Порядку №393, а саме передбачено зарахування на пільгових умовах певних періодів до вислуги років лише для визначення розміру пенсії, в тому числі: один місяць служби за сорок днів - час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

За таких умов на час звільнення з органів Державної кримінально-виконавчої служби у позивача не виникало правових підстав для зарахування його календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за віком.

Також суд зауважує, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані висновки, викладені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 р. у справі № 805/3923/18-а та у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 р. у справі № 480/4241/18, оскільки після прийняття вказаних постанов змінилося правове регулювання спірних правовідносин, а саме постановою №119 внесені зміни до абз.1 пункту 3 постанови № 393, відповідно до якого на пільгових умовах зараховуються певні періоди служби до вислуги років саме для визначення розміру пенсії, а не для її призначення.

Після прийняття постанови №119 і стаття 12 Закону №2262-ХІІ, і постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Постановою №119 усунуто розбіжності між Законом №2262-ХІІ та постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22 та постанові від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, у яких, серед іншого Верховний Суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.11.2023 року у справі №140/1151/23.

У даному ж випадку, з матеріалів справи встановлено, що вислуга років позивача складає: календарна - 13 років 02 місяці 05 днів, пільгова - 25 років 04 місяці 18 днів.

Відтак, оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у призначені пенсії за вислугу років відповідно до п."а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

У період з 11.03.2024 року по 24.03.2024 року суддя Кучма К.С. перебував у щорічній відпустці.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма