Справа № 120/3691/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

01 квітня 2024 р. Справа № 120/3691/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката Гагаловського Віктора Петровича до Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката Гагаловського Віктора Петровича до Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Частина 1 статті 168 КАС України визначає, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї матеріалів, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 21 КАС України визначено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша статті 172 КАС України).

Отже, з аналізу вказаних процесуальних норм слідує, що позивач наділений правом об`єднати в позовній заяві декілька пов`язаних між собою вимог, основні та похідні вимоги, що стосуються врегулювання правовідносин, які виникли безпосередньо між ним та відповідачем.

В свою чергу, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, у дослідженому випадку позивачами ініційовано питання щодо правомірності ненарахування та невиплати кожному з них додаткової винагороди у збільшеному розмірі (до 100000 грн.) відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року.

Так, пунктом 1 Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" передбачено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відтак, в кожному окремому випадку суду належить перевірити та встановити наявність усіх підстав, які передбачені чинним законодавством, зокрема Постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, для нарахування спірної винагороди, встановити наявність чи відсутність факту безпосередньої участі у бойових діях конкретної особи або перебування особи безпосередньо в районах у період здійснення певних заходів; а також надати правову оцінку діям відповідачів в розрізі кожного з позивачів, з урахуванням доказів, які стосуються окремо кожного з позивачів.

Фактично позовні вимоги кожного з позивачів є індивідуальними та стосуються власних інтересів позивача щодо кожного з них окремо, які штучно поєднано в одній позовній заяві.

У даному випадку пов`язаними вимогами є тільки ті, які є похідними від вимог щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Те, що позивачі проходили військову службу в одній військовій частині та виконували можливо однакове бойове завдання не можуть бути підставою для об`єднання їх позовних вимог в одне провадження, оскільки правовідносини кожного позивача із військовою частиною є індивідуальними.

Відтак, виникнення спірних правовідносин між позивачами з одними відповідачами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивачі мають намір одночасно в одному провадженні врегулювати усі наявні у них спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними нерозривно між собою.

Отже, застосований представником позивачів підхід об`єднання в одній позовній заяві вимог різних позивачів, спрямований на врегулювання окремих, індивідуальних публічно-правових відносин із відповідачем, а відтак і вирішення окремих, індивідуальних спорів з приводу проходження публічної служби, що не допускається нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, при оформленні позовної заяви порушено правила об`єднання позовних вимог.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/343/23 від 23 березня 2023 року.

Пункт 6 частини 4 статті 169 КАС України визначає, що позовна заява повертається, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви разом із усіма доданими до неї документами.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачам свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням прав позивачів на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Одночасно, слід роз`яснити представнику позивачів, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до суду із окремими позовними заявами від імені та в інтересах кожного із позивачів.

Керуючись ст.ст. 21, 72, 168, 169, 172, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката Гагаловського Віктора Петровича до Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Свентух Віталій Михайлович