Справа № 520/36762/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 квітня 2024 року № 520/36762/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Успіх" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Успіх, податковий номер: 32867317, з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 1958069,93 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у Харківській області. Відповідно до облікових даних контролюючого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Успіх" має податковий борг перед бюджетом в розмірі 1958069,93 грн, який останнім погашений не був, а відтак дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача зазначено, що товариством було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України податкові повідомлення-рішення №№8, 8, 8, 8 від 21.12.2021 року, винесені на підставі акту перевірки №19000/20-40-07-28-09/32867317 від 26.10.2021, але рішення про результати розгляду скарги на адресу відповідача згідно приписів п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України у термін 20 календарних днів не надходило, як і не надходило рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду. Отже скарга товариства з огляду на положення абз.2 п.56.9 ст. 56 Податкового кодексу України є задоволеною. Однак всупереч вказаному, контролюючий орган вважає вказані податкові повідомлення-рішення узгодженими та відображаються як недоїмка у обліковій картці платника податків. Крім того представником відповідача зазначено, що податкову вимогу №0-2040 від 24.04.2023 року, на яку посилається позивач, товариство не отримувало, а отже остання не може вважатися законною підставою для стягнення заборгованості.

Також представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції стосовно доводів представника відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Успіх", , перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області як суб`єкт господарювання юридична особа.

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.7, 19-1.1.10, 19-1.1.34, 19-1.1.45, 19-1.1.46 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством; здійснюють інші функції, визначені законами України.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд зазначає, що відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст.57 Податкового кодексу України та складають 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, визначеного п.49.18 ст.48 Податкового кодексу України або протягом такого ж строку за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Відповідач має податковий борг у загальному розмірі 1958069,93 грн, який виник на підставі у результаті несплати грошових зобов`язань по податковим повідомленням-рішенням, винесеними контролюючим органом на підставі акту перевірки від 26.10.2021 №19000/20-40-07-28-09/32867317, а саме:

1) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) в сумі 1140643,31 грн (в тому числі 733398,00 грн - основний платіж та 407245,31 грн штрафні санкції) згідно із:

- податковим повiдомленням-рiшенням (форма «Р») № 8 вiд 21.12.2021 в сумі

916747,50 грн (в тому числі 733398,00 грн - основний платіж, 183649,50 грн штрафні санкції);

- податковим повiдомленням-рiшенням (форма «Н») № 8 вiд 21.12.2021 в сумі 223895,81 грн (штрафні санкції);

2) з податку на прибуток приватних підприємств (11021000) в сумі 317426,62 грн (в тому числі 250113,87 грн - основний платіж, 67312,75 грн штрафні санкції) згідно із:

- податковим повiдомленням-рiшенням (форма «Р») № 8 вiд 21.12.2021 в сумі 336563,75 грн (сплачено 19137,13 грн, залишок боргу складає 317 426,62 грн);

3) з адміністративних штрафів та інших санкцій (21081103) в сумі 500000,00 грн (штрафні санкції) згідно із:

- податковим повiдомленням-рiшенням форми "С" № 8 вiд 21.12.2021.

Суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися відповідачем у адміністративному порядку та відповідно до рішення Державної податкової служби України від 03.08.2022 №8467/6/99-00-06-01-03-06 скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Успіх» на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області залишена без задоволення. Рішення від 03.08.2022 №8467/6/99-00-06-01-03-06 було направлено Державною податковою службою України на адресу відповідача та згідно даних підсистеми АІС «Скарга» ІКС «Податковий блок» отримано платником 21.08.2022 року.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів відповідачем не сплачено в повному обсязі суми податкового зобов`язання, що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою (зворотній бік).

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з непогашенням відповідачем сум податкового зобов`язання протягом встановлених строків, позивачем винесено податкову вимогу №0-2040 від 24.04.2023 року, докази направлення якої відповідачу містяться в матеріалах справи, проте до контролюючого органу повернувся конверт із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Матеріали справи також містять лист позивача від 11.10.2023 року №20019/5/20-40-13-05-18, зі змісту якого вбачається, що податковий борг відповідача з моменту направлення податкової вимоги №0-2040 від 24.04.2023 року не переривався, а податкова вимога не скасовувалась, не оскаржувалась та на теперішній час є дійсною.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як передбачено п.п. 137 п. 1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Суд зазначає, що на час розгляду справи податковий борг в сумі 1958069,93 грн. у добровільному порядку не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі або відсутності обов`язку сплати нарахованого контролюючим органом податкового зобов`язання відповідачем до суду не надано.

Стосовно доводів представника відповідача щодо проведеного адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, за результатами якого скарга вважає задоволеною з огляду на не отримання відповідачем вмотивованого рішення протягом 20 календарних днів суд зазначає таке.

Відповідно до п.56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.2. ст. 56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п. 56.10. ст. 56 ПК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно п. 56.18. ст. 56 ПК України процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до приписів п. п. 56.1, 56.2 та 56.10 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду.

Водночас приписами п. 56.8 ст. 56 ПК України визначено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Підпунктом 56.17.2 пункту 56.17 ПК України визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу, (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 ПК України).

Як свідчать матеріали справи відповідачем було подано скаргу до Державної податкової служби України від 24.01.2022 року, яка була зареєстрована 25.01.2022 року. При цьому рішення за результатами скарги відповідача було прийнято Державною податковою службою України 03.08.2022 року за №8467/6/99-00-06-01-03-06.

Водночас суд зазначає, що підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено пунктом 52-8 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020 (в редакції Закону № 591-ІХ від 13.05.2020), відповідно до якого, тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641" Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин на усій території України з 1 серпня до 19 грудня 2020 року, який неодноразово продовжувався.

Тобто кінцевого строку встановлених статтею 56 цього Кодексу, не визначено, лише вказано по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Також суд зазначає, що відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строки воєнного стану продовжувались Законами України на підставі відповідних Указів Президента України. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває.

Таким чином, враховуючи наведені приписи п.52-8 підрозділу 10 розділу XX ПК України, суд зазначає, що у даному випадку не відбулось порушення контролюючим органом строку розгляду скарги платника податків, оскільки у даному випадку, правові наслідки, передбачені статтею 56 ПК України, не можуть бути застосовані.

Стосовно доводів представника відповідача щодо неотримання податкової вимоги, що є свідченням її неузгодженості, суд зазначає таке.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 ст.42 ПК України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Матеріали справи свідчать, що податкова вимога №0-2040 від 24.04.2023 року була направлена на податкову адресу відповідача, проте, як вже було вказано судом, не отримана відповідачем, а конверт із направленими документами було повернуто до контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Відтак вказана податкова вимога з огляду на норми податкового законодавства вважається належним чином врученою відповідачу та, як наслідок, узгодженою.

Водночас суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано доказів зміни податкової адреси, повідомлення контролюючого органу про неможливість отримання кореспонденції за вказаною адресою.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість його стягнення у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо. При цьому, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, якими донараховано позивачу податкове зобов`язання та штрафні санкції, не є предметом вказаного позову, то суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Успіх" (вул. Колгоспна, буд. 6, с. Лозова, Богодухівський р-н, Харківська обл., 62143) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки - задовольнити.

Стягнути до державного бюджету України кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Успіх (податковий номер: 32867317) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки у розмірі 1958069 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч шістдесят дев`ять) грн 93 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.