Справа № 215/1513/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

01 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 215/1513/23

адміністративне провадження № К/990/9380/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (колегія у складі суддів Шальєвої В.А., Іванова С.М., Чередниченка В.Є.)

у справі № 215/1513/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради

про встановлення компетенції.

УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради (далі - Управління праці та соцзахисту; відповідач), в якому просив:

- встановити наявність в Управління праці та соцзахисту компетенції (делегованих повноважень) для прийняття рішення за результатом розгляду його заяви від 05.01.2023 № 24 про призначення компенсації, яка забезпечить для нього рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму відповідно до ст. 3, 92 Конституції України, ст. 1 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» у розмірі 2 684 грн, та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні такої компенсації;

- встановити наявність в Управління праці та соцзахисту у сфері управління компетенції (делегованих повноважень) за результатом розгляду його заяви від 05.01.2023 № 24 сприяти формуванню методики прийняття рішення в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при відмові в задоволенні вимог звернення та визнати протиправною бездіяльністю відповідача щодо відмови від такої процедури;

- встановити наявність в Управління праці та соцзахисту компетенції (делегованих повноважень) за результатом розгляду його заяви від 05.01.2023 № 24 забезпечити право на правову допомогу відповідно до ст. 59 Конституції України та визнати протиправною бездіяльністю відмову від такої процедури;

- встановити наявність в Управління праці та соцзахисту компетенції (делегованих повноважень) за результатом розгляду його заяви від 05.01.2023 № 24 прийняти рішення для належного реагування згідно зі ст. 46 Конституції України, наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58; визнати протиправною бездіяльністю відповідача щодо відмови від такої процедури та зобов`язати дотриматися процедури.

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 29.03.2023 передав справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 01.05.2023 відмовив у відкритті провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Позивач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23.01.2024 повернув ОСОБА_1 апеляційну скаргу згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України.

05.03.2024 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 11.03.2024 надійшла до Верховного Суду, в якій, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024, передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції не вжив заходи для повідомлення його про постановлення ухвалу від 26.07.2023 про залишення його апеляційної скарги без руху; позбавив його можливості усунути недоліки скарги. Сплата судових витрат не має перешкоджати у доступі до правосуддя.

Верховний Суд ухвалою від 21.03.2024 відвів суддів Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. від розгляду касаційної скарги.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024 для розгляду касаційної скарги визначено склад колегії суддів: Кравчук В.М., Єзеров А.А., Стародуб О.П.

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки оскаржувана ухвала Третього апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 23.01.2024, строк на подання касаційної скарги закінчився 22.02.2024.

ОСОБА_1 клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що 29.02.2024 отримав копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024.

Зважаючи на дату вручення скаржнику копії ухвали суду апеляційної інстанції, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Форма та зміст апеляційної скарги визначається ст. 296 КАС України.

За правилами ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додаються:

1) документ про сплату судового збору; .

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору.

За практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

На переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95).

Вимога пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не позбавляла ОСОБА_1 права звернутися до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд не може звільнити особу від сплати судового збору лише через те, що така особа не бажає сплачувати судовий збір.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.07.2023 залишив апеляційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, запропонував ОСОБА_1 протягом 10 діб подати докази скрутного матеріального становища та / або підтвердити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Копію зазначеної ухвали суд апеляційної інстанції двічі направляв ОСОБА_1 . Обидва поштові відправлення з ідентифікаторами 827 та 322 повернулися до Третього апеляційного адміністративного суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Тобто Суд, який не є поштовим сервісом та не відповідає за доставку поштової кореспонденції, вчинив належні передбачені КАС України дії щодо надсилання скаржнику рекомендованою кореспонденцією копії судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 в іншій справі № 215/7312/20 за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду апеляційної інстанції вже виснував, що повернення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання" з врахуванням обставин справи може «вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій».

Суд зауважує, що від залишення Третім апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху (ухвала від 26.07.2023) до повернення апеляційної скарги (ухвала від 23.01.2024) минуло майже пів року.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

За усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії) (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (Application no. 11681/85).

Обставини повернення двічі поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання", неусунення недоліків подачі апеляційної скарги, а саме, несплата судового збору або підтвердження майнового стану, незацікавленість позивача довідатися про хід розгляду справи протягом пів року - все це у сукупності давало суду апеляційної інстанції підстави повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу; правильне застосування судом п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України є очевидним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Оскільки скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження, то Суд не вирішує клопотання про звільнення від сплати судового збору, поновлення строку звернення до суду, участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 215/1513/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб