Справа № 380/17740/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17740/23 пров. № А/857/25346/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Запотічного І.І., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №380/17740/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Брильовський Р.М., час ухвалення 23.11.2023р., місце ухвалення - Львів, дата складання повного тексту - 27.11.2023),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій з урахуванням заяви про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, просить суд: визнати протиправними дії військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на обстеження у військово-лікувальний заклад та щодо надання Висновку та винесення Постанови про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 придатним до військової служби та скасувати Висновок та Постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 придатним до військової служби.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.06.2023 був затриманий та доставлений у ІНФОРМАЦІЯ_3 , де військово-лікарською комісією без проведення будь-яких медичних обстежень, з`ясування наявних у нього захворювань, а також не беручи до уваги той факт, що він визнаний не придатним до військової служби, винесли постанову про те, що позивач здоровий на підставі статті -- графи II Розкладу хвороби 402-2008 гр 2-7 ТДВ Б та придатний до військової служби за мобілізацією. Під час перебування позивача у ІНФОРМАЦІЯ_5 він повідомив про те, що визнаний непридатним до несення військової служби. Позивач повідомив про скарги на здоров`я, які у нього були на момент перебування у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Незважаючи на відсутність законних підстави провести належний та повноцінний медичний огляд, представники військово-лікарської комісії не взяли до уваги зазначені обставини та без належного медичного огляду і обстеження позивача всіма профільними спеціалістами визнали останнього придатним до військової служби. Просив позов задовольнити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та підлягає скасуванню. Зокрема апелянт вказує на те, що позовні вимоги стосувалися визнання дій протиправними та скасування висновку і постанови відповідача з підстав недотримання законодавчо встановленої процедури, передбаченої п.3.1, п.3.5 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 (далі - Положення № 402), що регламентує організаційні питання проведення експертизи військовообов`язаних, та жодним чином не регламентує порядку визначення стану здоров`я. Порушення вимог п.3.1. Положення стосуються виключно недотримання вимог щодо виконання обв`язку повторного огляду військовозобов`язаних, які були визнані непридатними до військової служби ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

Порушення вимог п. 3.5. Положення стосуються виключно щодо невиконання вимоги про отримання даних із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно- венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико- санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних.

Звертає увагу на те, що представником відповідача у судовому засіданні було надано пояснення, у яких останній підтвердив той факт, що медична документація стосовно стану здоров`я позивача із медичних установ згідно п. 3.5. (п.3.5. розділу «Медичний огляд» глави 3 «Медичний огляд військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період» в редакції ( що була чинна на момент проведення ВЛК позивача та пред`явлення позову), Положення не витребовувалася, відповідні запити не здійснювалися. Відповідач-2 провів військово- лікарську комісію позивача без цих документів. Окрім цього, підтвердив також факт того, що позивач, як особа, яка була визнана непридатною до військової служби не скеровувався на обов`язкове обстеження у спеціалізовані лікувально-профілактичні заклади, що є порушенням п.3.3. (розділ «Медичний огляд» глава 3 «Медичний огляд військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період») Положення.

Окрім цього, в судовому засіданні представник відповідача-1 надав письмові пояснення за вих. № 5831 від 06.11.2023 щодо проходження обставин проходження ВЛК позивачем, в яких зазначив, що: «- дані з психоневрологічного, протитуберкульозного, шкірно-венерологічного диспансерів, наркологічних закладів, медична картка амбулаторного хворого з поліклініки ВЛК щодо ОСОБА_1 не витребовувались, оскільки не було підстав; ОСОБА_1 на додаткове обстеження ВЛК не скеровувався, оскільки для цього не було підстав; - наказ про проведення ВЛК ОСОБА_1 не виносився».

Також вказує на те, що згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 31.07.2023 №6741 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 призовною комісією Самбірського ОМВК був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у військовий час (копія знаходиться в матеріалах справи). Тобто, в матеріалах справи є належний та безспірний доказ визнання позивача непридатним до військової служби, а в результаті - підтверджено існування підстав для повторного огляду позивача ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не надав цих доказам жодної правової оцінки та не врахував їх при прийнятті рішення, що має наслідком прийняття рішення з порушення норм матеріального та процесуального права, в тому числі й грубе порушення ч.4 ст. 272 КАС України, так, як судом при прийнятті рішення не забезпечено виконання завдання адміністративного судочинства - не забезпечено ефективний судовий захист прав позивача від протиправних дій суб`єкта владних повноважень у сфері публічної (військової) служби.

Саме невиконання відповідачами вимог п.3.3., п.3.5 Положення стали підставою звернення до суду з позовом. Подача позову не зумовлена отриманням від суду оцінки підставності прийняття висновку про придатність до військової служби в контексті застосування медичних критеріїв, що підтверджується не лише змістом позову, а й поясненнями по справі.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, стверджуючи в рішенні «представником позивача не надано жодного обґрунтування доводів щодо неналежного проведення медичного огляду, не зазначено, в чому проявилась така неналежність». Такий висновок суду суперечить його попередньому висновку про неможливість суду втручатися в питання медичної компетентності військово-лікарських комісій. Представник позивача надала беззаперечний письмовий доказ порушення самої процедури проведення ВЛК позивача (відповідь на адвокатський запит від 31.07.2023 №6741), надані на неодноразові адвокатські запити до відповідачів та клопотання до суду про витребування доказів, письмові пояснення представника позивача за вих. №5831 від 06.11.2023, які в сукупності беззаперечно підтверджують порушення саме процедури організації проведення ВЛК позивача, а не неправильне застосування медичних критеріїв для встановлення діагнозу позивачу чи вирішення інших питань, пов`язаних із медичними критеріями.

З урахуванням наведеного вище просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову та стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4 831,20 грн.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у ній та просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позову задовольнити. Заначила про недотримання відповідачем вимог Порядку № 402 щодо виконання обв`язку повторного огляду військовозобов`язаних, які були визнані непридатними до військової служби ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб. Також зазначила на недотримання порядку щодо отримання даних із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно- венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико- санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначив, що позивачем не дотримано порядку оскарження рішення ВЛК до ЦВЛК та відносно позивача зареєстроване кримінальне провадження у зв`язку із ухиленням від мобілізації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено та з матеріалів справи слідує, що 22.06.2023 позивач був затриманий та доставлений у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Військово-лікарська комісія прийняла постанову про те, що позивач здоровий на підставі статті - графи II Розкладу хвороби 402-2008 гр 2-7 ТДВ Б та придатний до військової служби за мобілізацією.

Позивач вважає, що Висновок та Постанова Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання його придатним до військової служби є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що доведено, а судом не встановлено протиправності рішення відповідача щодо неналежного проведення медичного огляду позивача на предмет його придатності до військової служби за станом здоров`я у військовий час.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Нормами ст.65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями ч.1 ст.1 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч.1 ст.2 Закону №2232-XII).

Згідно з ч.9 ст.1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Положення №402).

За змістом п.1.1 цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (п.1.3 Положення №402).

Відповідно до п.2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Згідно з п.2.4.10 Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Відповідно до п.20.1 Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (ЦВЛК) покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (пп. 2.3.5 п.2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) - пункт 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402.

Суд першої інстанції вірно вказав, що не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Як позовні вимоги, так і доводи апеляційної скарги стосуються визнання протиправними дій та скасування висновку і постанови відповідача з підстав недотримання законодавчо встановленої процедури, передбаченої п.3.1, п.3.5 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 (далі - Положення № 402), що регламентує організаційні питання проведення експертизи військовообов`язаних, та жодним чином не регламентує порядку визначення стану здоров`я.

Порушення вимог п.3.1. Положення стосуються виключно недотримання вимог щодо виконання обв`язку повторного огляду військовозобов`язаних, які були визнані непридатними до військової служби ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

Порушення вимог п. 3.5. Положення стосуються виключно щодо невиконання вимоги про отримання даних із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно- венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико- санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців визначений главою 6 розділу ІІ Положення № 402.

Відповідно до вимог пункту 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення №402, на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями.

Пунктом 6.9 глави 6 розділу ІІ Положення №402 встановлено, що при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Пунктом 6.10 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Пунктом 6.12 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці за станом здоров`я не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

За результатами медичного огляду приймаються постанови.

Відповідно до пунктів 20.1, 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Згідно з пунктом 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Придатний» до військової служби; «Непридатний» до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ВЛК при проведенні військово-лікарської експертизи позивача було дотримано відповідну процедуру медичного огляду, регламентовану чинним законодавством та прийнято оскаржувану позивачем постанову, з урахуванням відповідних медичних показників стану здоров`я позивача за методом їх індивідуальної оцінки, як таке передбачено Положенням № 402.

Судом встановлено та позивачем не спростовано, що за результатами проведеного медичного огляду позивача військово-лікарською комісією прийнято правомірне рішення військово-лікарської комісії, яким позивача визнано придатним до військової служби.

Визначення придатності позивача до військової служби було встановлено відповідно до Положення №402.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 2.4.5 розділу І Положення №402, ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, що означає, зокрема, і чітке дотримання відповідачем формулювань причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, які вказуються у постановах. Відповідач таких норм дотримався.

Судом встановлено, що відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 , за результатами медичного обстеження винесла висновок щодо придатності Позивача до військової служби, про що складено постанову, відповідно до якої позивач здоровий на підставі статті - графи II Розкладу хвороби 402-2008 гр 2-7 ТДВ Б та придатний до військової служби за мобілізацією.

Суду не надано доказів, які б свідчили про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК, а факту порушення Відповідачем цієї процедури в межах даної справи також не встановлено.

Покликання апелянта на недотримання законодавчо встановленої процедури, передбаченої п.3.1, п.3.5 Положення № 402, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки оскаржувану позивачем постанову прийнято з урахуванням відповідних медичних показників стану здоров`я позивача за методом їх індивідуальної оцінки, як передбачено Положенням № 402.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача.

Крім цього, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.3 розділу І Положення № 402 переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону, мають право ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва.

У свою чергу, лише постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені у судовому порядку (п. 2.3.5 та п. 2.4.10 розділу І Положення № 402).

Апеляційний суд зауважує, що Положення №402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови ВЛК районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судовому порядку.

Згідно із нормами Положення № 402, у разі непогодження із постановами ВЛК районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У свою чергу, тільки ЦВЛК та ВЛК регіонів (п. 2.3.4 та п. 2.4.5 розділу І Положення №402) мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Позивачем не надано доказів оскарження рішення відповідача до ЦВЛК, тому з урахуванням тієї обставини, що перевірка рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду позивача, належить до функцій ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ЦВЛК ще не приймала, апеляційний суд висновує про недотримання позивачем вимог Положення №402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду.

Таким чином, підстави для визнання протиправною Постанови про визнання позивача придатним до військової служби та скасування Висновку та Постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби відсутні.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №380/17740/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді І. І. Запотічний
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 01.04.2024 р., у зв`язку із перебуванням судді Запотічного І.І.

у відпустці з 25.03.2024 р. по 29.03.2024 р. включно.