Справа № 480/3786/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Справа № 480/3786/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного проваження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3786/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати в повному обсязі заробітної плати у відносинах публічної служби начальнику Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року включно та за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року включно;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 650 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот п`ятдесят грн. 00 коп.), а саме заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2022 р. по 31.01.2022 р. включно в сумі 825 грн. 00 коп. та заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2022 р. по 31.03.2022 р. включно в сумі 825 грн. 00 коп.;

- відповідно до вимог п. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання рішення Сумського окроужного адміністративного суду від 26.05.2022 року у справі № 480/2393/22 відповідачем виплачено заборгованість заробітної плати за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно, в сумі 12825,00 грн. Також, на виконання рішення Сумського окроужного адміністративного суду від 21.07.2022 року у справі № 480/3619/22 відповідачем виплачено заборгованість заробітної плати за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно, в сумі 12825,00 грн.

Втім, при виконанні рішення суду відповідач не врахував, що постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 № 89 було внесено зміни зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів", щодо визначення розміру посадових окладів на посадах державної служби.

Так, позивач наголошує, що посадовий оклад за його посадою з 01.01.2022 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 89 складає 8700,00 грн. За підрахунками позивача, з огляду на підвищення розміру посадового окладу до 8700,00 грн. з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50 посадового окладу та з включенням доплати за ранг у розмірі 600 грн. заробітна плата за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 мала бути нарахована йому у розмірі 13650,00 грн.

Відтак враховуючи що на виконання рішень суду заробітна плати за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 позивачу виплачена у сумі 12850,00 грн. за кожен місяць, заборгованість по заробітній платі складає 825,00 грн. за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та 825,00 грн. за період з 01.03.2022 по 31.03.2022.

Вважаючи, що невиплата заробітної плати за вказаний період у повному обсязі є протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 5 "Деякі питання реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України Сумської області" Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області 29.08.2018 реорганізоване шляхом злиття в Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області.

На момент повторного поновлення позивача на посаді начальника Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області було припинено, посада начальника Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області була скорочена.

Окрім того, у зв`язку з припиненням Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області 29.08.2018 штатний розпис та кошторис видатків на утримання цього управління у грудні 2018 року вже не діяли, а на 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки не затверджувались.

При цьому, зазначив, що штатний розпис ГУ ПФУ в Сумській області не містить посади "начальник Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області", а тому позивач не перебуває у трудових відносинах з ГУ ПФУ в Сумській області, а у відповідача не виникає жодних обов`язків з виплати заробітної плати позивачу.

Відтак, вважає, що оскільки Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області було припинено 29.08.2018, тому позивач не міг здійснювати відповідних повноважень, функцій та завдань, тобто не виконував тієї роботи, за яку роботодавець виплачує працівнику заробітну плату, а тому відсутні підстави для нарахування та виплати йому заробітної плати за спірний період.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом від 01 серпня 1994 року № 57 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Охтирського міськвідділу Пенсійного фонду за конкурсом. Наказом від 17 травня 2002 року № 31-о ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка в порядку переведення, а наказом від 27 жовтня 2011 року № 1-о призначений на посаду начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі (з 27.01.2016 управління перейменоване на Охтирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області).

04 липня 2018 року позивач був звільнений з посади начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області у зв`язку з реорганізацією відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі № 1840/2917/18 наказом Пенсійного фонду України від 22.12.2018 № 491-о позивача поновлено на посаді начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з 05 липня 2018 року.

Наказом Пенсійного фонду України від 05.04.2019 № 135-о "Про звільнення ОСОБА_1 " позивач був звільнений з посади у зв`язку з реорганізацією відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 480/1693/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа - Національне агентство з питань державної служби, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати: визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України "Про звільнення ОСОБА_1 " від 05.04.2019 № 135-о, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з 18.04.2019 та стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 34653 грн. 44 коп.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 480/1693/19 наказом Пенсійного фонду України від 25.07.2019 № 332-о ОСОБА_1 був поновлений на посаді начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з 18.04.2019 (а.с. 10).

У подальшому, рішенням Сумського окроужного адміністративного суду від 26.05.2022 року у справі № 480/2393/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заробітної сплати - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно, в сумі 12825 грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 12 825 грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. (а.с.18-22)

На виконання рішення суду відповідач виплатив заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно, в сумі 12825,00 грн., що визнається відповідачем у відзиві.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 року у справі № 480/3619/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно, в сумі 12825 грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 12 825 грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. (а.с.12-17)

На виконання рішення суду відповідач виплатив заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно, в сумі 12825,00 грн., що визнається відповідачем у відзиві.

Вважаючи, що заробітна плата за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 має бути нарахована виходячи з розміру посадового окладу 8700,00 грн. позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У статті 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, закріплено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Питання оплати праці визначені у главі VII Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 97, ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

На підставі ч. 2 ст. 30 цього Закону роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Наказом Державного комітету статистики України від 25.12.2009 № 489 затверджені типові форми первинної облікової документації зі статистики праці, серед яких є форма табелю обліку використання робочого часу та табелю робочого часу.

Відтак, враховуючи вищевказані нормативні акти, підставою для нарахування заробітної плати є дані табелю обліку використання робочого часу.

Окремі особливості оплати праці державних службовців визначає Закон України "Про державну службу" № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 7 Закону № 889-VIII, серед іншого, визначено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 50 Закону № 889-VIII (у редакції на час винекнення спірних правовідносин) заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення).

Відповідно до матеріалів справи суд встановив, що право позивача на отримання заробітної плати за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 встановлено рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року у справі № 480/2393/22 та від 21.07.2022 у справі № 480/3619/22 відповідно.

Так, у вказаних рішеннях суд встановив, що позивачу повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно, згідно табеля обліку використання робочого часу за січень 2022 року та березень 2022 року в сумі 12825 грн. за місяць (8150 грн. посадовий оклад (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 № 16) + 50% надбавки за вислугу років 4075 грн. + надбавка до посадового окладу за 5 ранг - 600 грн. (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В силу вимог ст. 78 КАС України, обставини у справах № 480/2393/22, № 480/3619/22 є преюдиційними та не підлягають доказуванню.

На виконання вказаних рішень суду Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатило заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 у розмірі 12825,00 грн., що визнається відповідачем у відзиві.

Водночас, предметом розгляду у даній справі є неврахування при обчисленні заробітної плати за спірний період факту підвищення посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 89 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15».

Так, 02.02.2022 була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 89 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 і від 24.05.2017 р. № 358», яка набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 01 січня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 89 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15» затверджено Схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів у 2022 році.

Зокрема, посадовий оклад керівника самостійного управління, служби, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення, підвищений та встановлений у розмірі 8700,00 грн.

Отже, розмір посадового окладу позивача з 01.01.2022, як керівника самостійного управління, служби, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення, складає 8700 грн.

Таким чином, позивачу повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата:

- за період з 01.01.2022 до 31.01.202 включно, згідно з табелем обліку використання робочого часу за лютий 2022 року в сумі 13650 грн. (8700 грн. посадовий оклад (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 89) + 50% надбавки за вислугу років 4350 грн. + надбавка до посадового окладу за 5 ранг - 600 грн. (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, зазначена сума відповідачем не заперечувалась.

- за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 включно, згідно з табелем обліку використання робочого часу за лютий 2022 року в сумі 13650 грн. (8700 грн. посадовий оклад (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 89) + 50% надбавки за вислугу років 4350 грн. + надбавка до посадового окладу за 5 ранг - 600 грн. (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відтак, сума недоплаченої заробітної плати за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 складає 825 грн. (13650 грн.-12825 грн.) та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 825 грн. (13650 грн.-12825 грн.).

При цьому, відповідачем не доведено помилковість зроблених розрахунків та не спростовано доводів позивача щодо наявності у нього права на отримання вказаної суми заробітної плати.

Разом з тим, на переконання суду, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року у справі № 480/2393/22 та від 21.07.2022 у справі № 480/3619/22 про стягнення суми заробітної плати за спірний період не звільняє відповідача як роботодавця від обов`язку самостійно здійснювати перерахунок та виплату заробітної плати позивача за наявності для цього законних підстав, зокрема на підставі затвердження нового штатного розпису установи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 89, якою передбачено підвищення посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

При цьому посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з Пенсійним фондом України, як на підставу ненарахування та невиплати заробітної плати, є помилковим, оскільки Пенсійним фондом України на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 480/1693/19 був виданий наказ від 25.07.2019 № 332-о, яким ОСОБА_1 був поновлений на посаді начальника Охтирського об`єднаного УПФ України Сумської області (а.с. 10).

Крім того, враховуючи, постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 5, а також те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" до головного управління було приєднані територіальні управління Пенсійного фонду України Сумської області, в тому числі і Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області, а 18.06.2019 юридичну особу Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області припинено, саме ГУ ПФУ в Сумській області є правонаступником як Південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, так і Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

У силу приписів податкового законодавства України, особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; на податкового агента покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

За наведених обставин суд відзначає, що сума заробітної плати ОСОБА_1 підлягає виплаті позивачу із відрахуванням обов`язкових податків, зборів, платежів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати в повному обсязі заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року та за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року.

Застосовуючи механізм захисту права позивача, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 у загальному розмірі 1650,00 грн.

Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Окрім того, за результатами вирішення справи позивач також просить звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В цій частині суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Водночас, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання рішенням суду законної сили, як це передбачено для більшості судових рішень, а негайно з часу його ухвалення, чим забезпечується швидкий та реальний захист життєвоважливих прав та інтересів позивача.

Перелік рішень суду, що підлягають негайному виконанню, визначається статтею 371 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки предметом спору є невиплата частини місячної заробітної плати, суд дійшов висновку про відсутність підстав для негайного виконання рішення суду у частині виплати позивачу заробітної плати за один місяць.

Суд зазначає, що у п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України йдеться про негайне виконання стягнення заробітної плати у разі позбавлення особи такої заробітної плати. У такому випадку інститут негайного виконання щодо виплати заробітної плати за один місяць виконує функцію запобіжника позбавлення особи засобів існування на час вирішення юридичного спору. У цій же справі не йде мова про позбавлення позивача заробітної плати, позбавлення засобів існування, а є спір щодо належного розміру заробітної плати у межах одного місяця.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача належить задовольнити частково.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати в повному обсязі заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року та за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 у загальному розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко