Справа № 380/21402/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 рокусправа № 380/21402/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради з прийняття рішення № 276 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 » після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації звернення громадянина ОСОБА_1 від 08.02.2023, що зареєстроване за номером АМ01:3552-1765-1014-2230;

- визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2023 № 276 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.02.2023 позивачем зареєстровано в ЦНАП м. Львова за номером АМ01: 3552-1765-1014-2230 заяву на видачу містобудівних умов та обмежень на реконструкцію нежитлової будівлі котеджу №8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 . 21.03.2023 Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №276, яким відмовив позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень. Позивач вважає оскаржуване рішення та дії відповідача протиправними, виходячи, зокрема, з того, що відповідно до пп.1.п.1. Постанови КМ України від 24 червня 2022 р. № 722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану» установлено, що надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей: на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану у разі ненадання відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або неприйняття рішення про відмову в їх наданні протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про їх видачу проектування об`єкта будівництва здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні та обмежень у використанні земель, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини». На думку позивача, відповідач не мав повноважень на прийняття оскаржуваного рішення після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації його звернення.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.09.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що причиною прийняття оскаржуваного рішення від 21.03.2023 № 276 стало невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні: відповідно до генерального плану смт. Брюховичі, затвердженого рішенням Брюховицької селищної ради від 26.04.2018 № 567 «Про затвердження проекту коригування генерального плану смт. Брюховичі» - територія закладів відпочинку та туризму, що не відповідає намірам забудови - реконструкції зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з Генеральним планом смт Брюховичі: зблокована нежитлова будівля котеджу № 8 на вул. Незалежності України, 64 у смт. Брюховичі Львівської міської територіальної громади розташована на території закладів відпочинку, туризму, дачне будівництво, відповідно до рішення Брюховицької селищної ради від 26.04.2018 року №567 «Про затвердження проекту коригування Генерального плану смт. Брюховичі». Згідно інформації про земельну ділянку на якій розташована зблокована нежитлова будівля котеджу, функціональне її призначення - для будівництва оздоровчо-розважального комплексу (07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :11:002:0001, площею 3,8 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, для будівництва оздоровчо-розважального комплексу належить на праві комунальної власності Львівській міській раді. При цьому, згідно акту готовності об`єкту до експлуатації та Сертифікату серія ЛВ № 14 від 23.03.2018 найменування закінченого будівництвом об`єкта - «Будівництво оздоровчо-розважального комплексу на АДРЕСА_3 , І черга (1,3 пусковий комплекси), що доводить, що на даній земельній ділянці здійснювалося будівництво саме оздоровчо-розважального комплексу, а не житлових одиниць на території закладів відпочинку та туризму. Щодо прийняття рішення виконавчим комітетом у строк більше 10 днів, то звертаю увагу Суду, що рішення виконавчого комітету є правильним і законним по суті, а отже, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі не може бути підставою для визнання його протиправним та скасування, що підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що підставами позову, обставинами, які підтверджують заявлені вимоги, позивач визначив те, що у відповідача не було повноважень прийняття оскаржуваного рішення після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації його заяви. Так як відповідно до пп.1.п.1. Постанови КМ України від 24 червня 2022 р. № 722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану у разі ненадання відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або неприйняття рішення про відмову в їх наданні протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про їх видачу проектування об`єкта будівництва здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні та обмежень у використанні земель, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини». В проміжку часу між 08.02.2023 (дата заяви про надання містобудівних умов та обмежень) та 21.03.2023 (дата прийняття Рішення №276) є 29 робочих днів. Однак відповідач по справі в якості заперечення проти позову вказує, що причиною для відмови стала невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні: відповідно до генерального плану смт. Брюховичі - території закладів відпочинку, туризму. (не вказуючи «дачного будівництва»). При цьому в наданому самим ж Виконавчим комітетом Львівської міської ради Генеральному плані смт. Брюхович будівля котеджу №8 знаходиться на території закладів відпочинку, туризму, дачного будівництва. З метою надання оцінки таким доводам відповідача, позивач звернувся до іншого адвоката - Сучової Ірини Михайлівни , яка на адвокатський запит отримала від Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України відповідь - лист №20445/28/10-23 від 20.11.2023. У вказаному листі Міністерство роз`яснило, що земельне законодавство допускає можливість розміщення житлових об`єктів на землях рекреаційного призначення за умови дотримання режиму їх використання та містобудівного законодавства.

У додаткових поясненнях представник відповідача, із посиланням на судову практику Верховного Суду, викладену у постановах: від 04.06.2019 у справі №826/5252/17, від 24.01.2023 у справі №160/17667/21, від 17.03.2021 у справі №826/9746/17, від 26.06.2018 у справі №826/2810/17, зазначає, що без з`ясування питання дотримання заявником вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності та перевірки відповідних обставин доказами неможливо беззаперечно стверджувати про те, що в уповноваженого органу містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень, в межах спірних правовідносин була відсутня альтернатива у прийнятті або не прийнятті позитивного рішення за зверненням позивача, тобто відсутній інший варіант поведінки аніж видати відповідний дозвіл позивачу. Зауважує, що в даній судовій справі щодо оскарження рішення виконавчого комітету від 21.03.2023 № 276 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано. Наміри забудови згідно поданого містобудівного розрахунку: реконструкція зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 не відповідають містобудівній документації на місцевому рівні генеральному плану смт. Брюховичі, затвердженому рішенням Брюховицької селищної ради від 26.04.2018 №567, згідно якого територія на АДРЕСА_3 , знаходиться в межах території закладів відпочинку та туризму. Отже, відповідач, виконавчий комітет Львівської міської ради, дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні заяви позивача, зазначивши підставу для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю квартиру АДРЕСА_4 - невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Зазначає, що аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у справі № 380/7447/23 в постанові від 15.11.2023.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року повернуто без розгляду клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року відовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить зблокована нежитлова будівля котеджу № 8, що знаходиться по АДРЕСА_3 , та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.10.2022.

Позивачем 08.02.2023 подано до Центру надання адміністративних послуг м. Львова заяву, зареєстровану за номером AM01:3552-1765-1014-2230, на видачу містобудівних умов та обмежень на реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу №8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 .

До заяви на видачу містобудівних умов та обмежень позивачем були долучені документи:

1. План топографо-геодезичного знімання території в масштабі 1:2000;

2. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2022;

3. Містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками;

4. Ситуаційна схема - схема розміщення ділянки в структурі населеного пункту.

Виконавчий комітет Львівської міської ради 21.03.2023 прийняв рішення №276 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 », яким відмовив позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_4 ).

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною 3 ст. 29 Закону №3038-VI встановлено, що перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 06.11.2017 №289, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.11.2017 за № 1437/31305 (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 25 Переліку містобудівні умови та обмеження не надаються для реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Реконструкція нежитлової будівлі з нежитлової у житлову одиницю призводить до зміни функціонального призначення, а відтак є необхідним отримання містобудівних умов та обмежень.

Ухвалою Львівської міської ради № 507 від 26.05.2016 «Про визначення уповноваженого органу містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень» виконавчий комітет Львівської міської ради визначено спеціально-уповноваженим органом містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Відповідно до частини шостої статті 29 Закону №3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

З дати подання позивачем 08.02.2023 заяви про надання містобудівних умов та обмежень до дати прийняття відповідачем 21.03.2023 Рішення №276 минуло 29 робочих днів.

Вказане свідчить про те, що спірне рішення відповідачем прийнято після спливу визначеного законом строку, в межах якого таке рішення повинно було бути прийняте.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався неодноразово і який діє до сьогоднішнього дня.

Таким чином, звернення позивача із заявою про надання містобудівних умов та обмежень (08.02.2023) та прийняття відповідачем спірного рішення (21.03.2023) відбулося під час дії в Україні воєнного стану.

Як установлено пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану», надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану:

у разі ненадання відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або неприйняття рішення про відмову в їх наданні протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про їх видачу проектування об`єкта будівництва здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні та обмежень у використанні земель, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 №2806-ІV (далі - Закон №2806-ІV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2806-ІV принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 4-1 Закону №2806-ІV у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Таким чином, бездіяльність дозвільного органу стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб`єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. При цьому дії дозвільного органу, які пов`язані з несвоєчасним прийняттям та,або направленням суб`єкту господарювання рішення про відмову у видачі документу дозвільного характеру, не створюють для нього (суб`єкта) ніяких правових наслідків, оскільки виконання таких дій дозвільним органом здійснюється з порушенням умов, зазначених у законі.

Отже, право на застосування принципу мовчазної згоди не може бути змінене або припинене у зв`язку із прийняттям та/або направленням дозвільним органом рішення про відмову у видачі документа дозвільного характеру із порушенням строків, встановлених законом.

Крім цього суд зауважує, що згідно наявного в матеріалах справи листа від 20.11.2023 №20445/28/10-23, наданого у відповідь на адвокатський запит адвоката Сучової І.М. про надання інформації у сфері містобудівної діяльності, щодо розміщення об`єктів житлового фонду у тому числі набутою шляхом реконструкції нежитлових будівель на землях рекреаційного призначення, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України повідомило, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації. Згідно із ч. 3 ст. 52 Кодексу на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. На таких землях (крім земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельних ділянок, зайнятих об`єктами фізичної культури і спорту, інших аналогічних об`єктів) допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення, що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення. На думку Міністерства, земельне законодавство допускає можливість розміщення житлових об`єктів на землях рекреаційного призначення за умови дотримання режиму їх використання та містобудівного законодавства. Планування і забудова територій населених пунктів та міжселенних територій на державному, регіональному та місцевому рівні регулюється державними будівельними нормами ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (далі - ДБН), яким, крім іншого, передбачено: ландшафтні та рекреаційні території являють собою мережу ділянок озеленених та інших відкритих просторів різного призначення, розташованих як на територіях населених пунктів та приміських зон, так і на міжселенних територіях, в тому числі ландшафтних комплексів, рекреаційних зон, курортів та оздоровчих місцевостей, об`єктів культурної спадщини та туристичних зон, територій природно-заповідного та водного фондів, водозахисних, полезахисних, транспортно-розподільних озеленених смуг та інших об`єктів зеленого господарства (абзац перший пункту 8.1.1 ДБН); при формуванні мережі ландшафтних та рекреаційних територій населених пунктів, серед іншого, слід виділяти території обмеженого користування (ділянки житлової забудови, об`єктів громадського обслуговування, культурної спадщини, виробництва) (абзаци перший та третій пункту 8.1.2 ДБН); курортні території можуть бути відокремленими, розміщеними за межами населених пунктів або бути функціональними зонами курортних міст і селищ, а також інших населених пунктів (промислових, портових, сільськогосподарських), які мають в межах своїх територій санаторно-курортні та рекреаційні заклади (абзац другий пункту 8.5.1 ДБН); на території другої зони санітарної охорони курортів слід передбачати розташування санаторно-курортних та рекреаційних закладів (у тому числі рекреаційного житла) та об`єктів іншого використання (перша частина пункту 8.5.7 ДБН). Нормативні вимоги до рекреаційного житла наведено у пункті 8.5.8 ДБН. Крім того, пунктом 3.10 ДБН визначено, будинок дачний - це житловий будинок садибного типу для використання протягом року для відпочинку, тимчасового перебування або постійного проживання.

У листі Міністерство також зазначає, що території дачної та садової забудови призначаються для організації відпочинку громадян, ведення садівництва та городництва з будівництвом дачних, садових будинків для тимчасового або постійного проживання; нову дачну або садову забудову рекомендується розміщувати за межами населених пунктів на земельних ділянках з цільовим призначенням для дачного будівництва чи індивідуального садівництва; при переведенні існуючої дачної і садової забудови у райони садибної забудови має бути забезпечена відповідність показників соціальної, транспортної та інженерної інфраструктури нормативам садибної забудови в межах населених пунктів (пункти 6.1.43; 6.1.45; 6.1.49 ДБН). Додатково інформує, що Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 р. № 321 із змінами. Відповідно до викладеного, Міністерство вважає, що за умови дотримання певних нормативних вимог та процедур на категорії земель рекреаційного призначення допускається розміщення зазначені об`єкти.

З наведеного суд висновує, що земельне законодавство допускає можливість розміщення житлових об`єктів на землях рекреаційного призначення за умови дотримання режиму їх використання та містобудівного законодавства.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд висновує, що дії відповідача з прийняття оскаржуваного рішення від 21.03.2023 №276 після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації звернення позивача від 08.02.2023 не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, Закону №3038-VI та Закону №2806-ІV, тому першу позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання таких дій протиправними.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21.03.2023 №276.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Львівської міської ради (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 5) з прийняття рішення від 21.03.2023 № 276 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 » після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації звернення громадянина ОСОБА_1 від 08.02.2023, що зареєстроване за номером АМ01:3552-1765-1014-2230.

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2023 № 276 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 8 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_2 ».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, ) 2147,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 02.04.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович