Справа № 465/10453/23
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

представника позивача Сєрікової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сєрікову К.С. звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 708754 від 17.12.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 22.12.2023 року на адресу, за якою зареєстрований позивач ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку надійшла постанова ГАБІ № 708754 у справі про адміністративне правопорушення від 17.12.2023 року, складена у м. Львові на пр. Шевченка працівниками УПП в Львівській області ДПП. Відповідно до цієї постанови командиром роти 1 батальйону 2 УПП в Львівській області ДПП Лаштином А.Т. на пр. Шевченка ум. Львові 17.12.2023 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення за немовби перебування ОСОБА_1 в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння. У постанові зазначено, що 17.12.2023 року близько 01 год. 42 хв. у м. Львові на перехресті вул. Руданського та пр. Шевченка громадянин ОСОБА_1 перебував на вулиці у п`яному (огляд) вигляді, а саме порушення координації рухів (не точно, оскільки постанова складена нерозбірливо), запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до тексту постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки своїм зовнішнім (нерозбірливо) виглядом ображав людську гідність та громадську мораль. Саме тому на позивача накладено штраф в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп. Постанова складена без присутності свідків, речі не вилучалися, огляд на стан сп`яніння не проводився. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, а тому, такою, що підлягає скасуванню згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП зу зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає позивач, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що в ній не наведено докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. А тому, якщо не надано належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, на основі яких було встановлено наявність події адміністративного правопорушення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1ст. 178 КУпАП, це виключає настання адміністративної відповідальності. Наголошує, що освідування (огляд на стан сп`яніння) позивача не проводилось.

Також вважає, що працівник УПП у Львівській області ДПП при складенні постанови ГАБІ № 708754 від 17.12.2023 року помилково, лише на підставі припущень прийшов до висновку про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння (п`яному вигляді), не здійснивши огляд (спеціальне дослідження) із застосуванням відповідного обладнання та не забезпечивши проведення огляду позивача лікарем у медичному закладі. Як наслідок, працівниками поліції при складанні постанови не було встановлено, чи дійсно позивач перебував у стані сп`яніння, відповідні висновки були зроблені лише не підставі зовнішніх ознак, які самі по собі не можуть слугувати доказом перебування у стані алкогольного сп`яніння, і також можуть бути симптомами інших захворювань, як то астенічний синдром після контузії.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 04.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських поведінка позивача під час розмови з інспекторами неодноразово змінювалася. Позивач вживав нецензурну лексику, намагався завдати тілесних ушкоджень іншим громадянам та здійснив напад на поліцейського. Водночас зазначає, що позивач не надав документів для підтвердження статусу військовослужбовця та не повідомив інспекторів поліції про перенесену травму. Посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та положення "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 року, представник відповідача зазначає, що поліцейськими було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. На переконання відповідача, поліцейським Управління було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Як наслідок, складено постанову ГАБІ № 708754 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яку представник відповідача вважає законною, обгрунтованою. А тому, просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому, також уточнила, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, діючим майором Збройних Сил України, учасником бойових дій. Дійсно між ним та окремими громадянами і поліцейськими, які прибули на місце події, виник конфлікт. За наслідками такого відносно ОСОБА_1 було розпочато кримінальне провадження за ст.296 КК України. Однак, це зовсім не означає, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння. Поліцейські жодної перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводили, продути "Драгер" або ж пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували. Складена на ОСОБА_1 постанова за ч.1 ст.178 КУпАП грунутється виключно на суб`єктивних оцінках поліцейських, які припускали перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, підлягає врахуванню те, що жодних об`єктивних доказів перебування позивача у такому стані немає, останній неодноразово пояснював поліцейським, що він є військовослужбовцем, внаслідок перенесених бойових травм має ряд захворювань, які впливають на поведінку, однак, його доводи не сприймалися поліцейськими і відповідна постанова була винесена, фактично, як реакція на конфлікт позивача із поліцейськими.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила справу розглядати у її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17.12.2023 року командиром роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП Лаштином А.Т. складено постанову серії ГАБІ № 708754, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Згідно із вищевказаною постановою вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення полягало в тому, що 17.12.2023 року близько 01 год. 42 хв. у м. Львові на перехресті вул. Руданського пр. Шевченка ОСОБА_1 перебував на вулиці у п`яному вигляді, а саме з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова), чим своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 256 КУпАП, його вина не доведена, жодного доказу, що він перебував у стані сп`яніння, ображав людську гідність та громадську мораль відповідачем не надано, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі за частиною першою і другою статті 178 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно досліджених матеріалів справи, при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення поліцейським не були з`ясовані ці обставини.

Так, при розгляді справи відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 17.12.2023 року близько 01 год. 42 хв. у м. Львові перебував на перехресті вул. Руданського пр. Шевченка в стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль.

Із оглянутого та дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських судом не було встановлено факту перебування ОСОБА_1 в громадському місці у стані алкогольного сп`яніння в такому вигляді, що ображало людську гідність і громадську мораль.

Навпаки, із представлених відеоматеріалів слідує, що ОСОБА_1 на місці події був орієнтований в часі, просторі і власній особі, представився працівникам поліції, повідомив, що являється військовослужбовцем, відповідав на запитання поліцейських, стійко стояв на ногах.

Наданими суду відеозаписами не підтверджується наявність будь-яких видимих ознак перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, що могло б ображати людську гідність та громадську мораль.

Водночас суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці події з використанням технічних засобів, зокрема газоаналізатора "Драгер", працівниками поліції не проводився та останньому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

На переконання суду, за умов, коли ОСОБА_1 не визнавав своєї вини, проведення його огляду на стан сп`яніння було не тільки доцільним, але й обов`язковим для фіксації такого стану і здобуття належних доказів перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в стані сп`яніння.

За відсутності такого огляду та його офіційних результатів факт перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не можна вважати доведеним.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що відповідальність за ч.1 ст.178 КУпАП в контексті інкримінованого ОСОБА_1 діяння настає за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Водночас ОСОБА_1 згідно оскаржуваної постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за перебування на вулиці з ознаками алкогольного сп`яніння. Такий виклад об`єктивної сторони діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не відповідає наведеній об`єктивній стороні діяння, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП.

Окрім того суд враховує, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 05.05.2016 року управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно службової характеристики від 17.12.2023 року на даний час ОСОБА_1 перебуває у званні майора та займає посаду заступника командира військової частини НОМЕР_3 . За місцем несення служби характеризується виключно позитивно, має репутацію сміливого та рішучого командира, разом з особовим складом приймав безпосередню участь у бойових діях, статус учасника бойових дій отримав під час проведення АТО/ООС. Під час повномасштабної збройної агресії рф з 05.07.2022 року до 27.05.2023 року брав участь у проведенні операцій у Бахмутському районі Донецької області, 11.09.2022 року отримав бойове поранення (закриту черепно-мозкову травму, контузію, акубаротравму), коли особисто керував штурмовим загоном під час здійснення наступальних (штурмових) дій та зачистки села Спірне Бахмутського райну Донецької області, за що був поданий на представлення до державної нагороди. Неодноразово нагороджувався за час несення служби.

За змістом медичної характеристики від 17.12.2023 року у майора ОСОБА_1 діагностовано стан після перенесеної вибухової травми (10.09.2022 оку), закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку з астено-невротичним синдромом. Наявність у ОСОБА_1 астенічного розладу внаслідок перенесеної ЧМТ підтверджено також лікарем КНП Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" ОСОБА_2 , що засвідчено консультаційною довідкою від 22.12.2023 року.

На наявність бойової травми ОСОБА_1 повідомляв працівниками поліції, що останніми було проігноровано. Наведене має важливе значення, адже наявність посттравматичних розладів, зокрема астенічного, впливає на поведінку людини, зокрема в стресових ситуаціях, до яких можна віднести і звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Незважаючи на це, працівниками поліції поведінку ОСОБА_1 на місці події оцінено як таку, що не відповідає обстановці. При наявних у позивача діагнозах та враховуючи непроведення його огляду на стан сп`яніння, інкримінування ОСОБА_1 його поведінки як ознаки алкогольного сп`яніння, є безпідставним та необгрунтованим.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України і в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, позов слід задоволити та скасувати оскаржувану постанову ГАБІ № 708754 від 17.12.2023 року. Окрім того, провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 178 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №708754 від 17.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ - 40108646, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.