Справа № 344/6064/24
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6064/24
Провадження № 2-а/344/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області/поліцейського офіцера громади ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Соловій Христини Богданівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчого комітету Угринівської сільської ради, про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 27 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

01.04.2024 позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, в якому просить : визнати дії поліцейського офіцера громади ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Соловій Христини Богданівни щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №902446 від 27 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 186 КУпАП протиправними; протокол про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №902446 від 27 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.186 КУпАП скасувати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2024 року поліцейським офіцером громади ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Соловій Христиною Богданівною було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 186 КУпАП. Дії по складення такого та сам протокол оскаржує позивач

Згідно пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суд відкриває провадження у справі, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені КАС України.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктами 1,2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За вимогами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень глави 19 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що є підстави для порушення справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не передбачає настання наслідків зобов`язального характеру на відміну від рішення суб`єкта владних повноважень - нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський виконує не звичайні управлінські функції, а вчиняє процесуальні дії у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ст.186 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, провадження у справах про адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про адміністративне правопорушення, накладення адміністративних стягнень здійснюється у порядку передбаченому КУпАП.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) щодо статті 186 КУпАП.

Відповідно до частини 1, 2 статті 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських, сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.186 КУпАП.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, дії щодо складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 КУпАП не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання незаконними дій щодо складання цього протоколу про адміністративне правопорушення, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не має обов`язкового характеру і не набуває статусу рішення у розумінні статті 19 КАС України, а отже, і позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо складання цього протоколу про адміністративне правопорушення та його скасування не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тлумачення поняття: «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року в справі № 9901/497/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття: «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Крім цього, спір у даній справі не є адміністративним, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі № 760/32894/18. від 23 жовтня 2019 року у справі №465/5648/17 (провадження №К/9901/49282/18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності такий протокол не оскаржуються.

Схожа правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 липня 2020 року у справі №420/647/19.

Також, 17 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справ № 760/16551/18, адміністративне провадження №К/9901/18855/19 та від 02 жовтня 2019 року у справі № 760/32894/18, адміністративне провадження №К/9901/25082/19, досліджував питання щодо судового оскарження протоколу патрульної поліції, окремо від рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Подібний висновок вже був висловлений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17 та від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 248, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИЛА :

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області/поліцейського офіцера громади ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Соловій Христини Богданівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчого комітету Угринівської сільської ради, про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 27 березня 2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.