Справа № 160/2917/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2024 року Справа № 160/2917/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2917/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
31.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту його звернення за перерахунком пенсії у листопаді 2021, із застосуванням пільгового порядку обчислення страхового стажу, передбаченого ч.3 ст.24 Закону №1058, а саме, із додаванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу суму недоплати по щомісячних пенсійних виплатах за період із дати звернення за перерахунком пенсії в 2021 році по дату винесення судового рішення, яка виникла у зв`язку з неповним перерахунком призначеної йому пенсії внаслідок неправомірного рішення відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці періоду його роботи з 14.08.2019р. по 15.06.2020р. на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ».
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 31.01.2024 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 05.02.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 05.02.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про перерахунок пенсії враховуючи спірний період його роботи з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»;
- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії та зарахування спірного періоду роботи позивача з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (зазначити підстави такої відмови)
- листи/відмови у перерахунку пенсії, та всі наявні докази щодо суті спору.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 02.04.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою суду від 05.02.2024 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ухвалою суду від 05.02.2024 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі №160/2917/24.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за віком.
З 15.09.2017 року позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно долученої до матеріалів справи копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.03.1989 року встановлено, що позивач був прийнятий в цех технологічного автотранспорту «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» слюсарем-ремонтником 4 розряду.
З 03.04.1989 року по 28.04.1989 року позивач працював в цеху технологічного автотранспорту водієм МАЗ-500 з повним робочім днем в кар 'єрі.
27.08.1991 року позивач був прийнятий в цех технологічного автотранспорту «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» слюсарем з ремонту автомобілів 4 розряду.
20.01.1992 року був переведений в цеху технологічного автотранспорту водієм усіх марок дизельних автомобілів на вивезенні гірничої маси із кар`єру.
01.04.2008 року позивач був переведений у цеху технологічного автотранспорту водієм автотранспортних засобів зайнятий повний робочий день на вивезенні гірничої маси із кар`єру. Водій 3-го класу.
Після призначення пенсії позивач продовжив працювати на займаній посаді у тих самих умовах праці.
В листопаді 2021 року позивач, відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі -Закон № 1058-IV) скориставшись правом на перерахунок пенсії з урахуванням набутого страхового стажу, у зв`язку із чим 15 листопада 2021 року звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії, долучивши видану підприємством довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.10.2021 року №538.
У цій довідці вказано, що позивач працював повний робочий день на «Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті» у виробництві «Гірничі роботи» у період з 14.08.2019р. по 15.06.2020р. включно в якості водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту, зайнятого на вивезені гірничої маси із кар`єру глибиною 150 м і глибше, що передбачено списком 1, розділом І підрозділом 3, затвердженим постановою КМУ№461 від 24.06.2016р.
Кар`єр Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату досяг глибини 150м 01.11.1969р.
Згідно уточнюючої довідки в період з 14.08.2019р. по 15.06.2020р. по Списку №1 відпрацьовано: 2019 рік - 4 міс.5дн.; 2020 рік - 5 міс. 11 дн., відповідно до наказу №431 від 08.05.2020р. «Про підтвердження права на доплати, пільги та пільгове пенсійне забезпечення».
На час перерахунку пенсії в 2021 році страховий стаж позивача на роботах, що дають право на пенсію на пільгових умовах складав - 27 років.
У позовній заяві позивач вказує, що він довідався про те, що при перерахунку пенсії йому не було зараховано до пільгового стажу період його роботи з 14.08.2019р. по 15.06.2020р., через те, що на підприємстві не була своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці.
У зв`язку з цим 31.10.2023 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку його пенсії, враховуючи вказаний вище період його роботи.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом другим пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Так, частиною першою статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до вимог абз.6 ч.3 ст.24 Закону Закону №1058-IV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частиною 4 ст. 24 Закону Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до пп.1) п.2 ст.114 Закону Закону №1058-IV зазначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
За змістом приписів абз.1-4 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Згідно з абз.5 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Абзацом 6 частини 4 статті 42 Закону №1058-IV визначено, що обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно зі статтею 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно з абз.1 п.4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Абзацом 1 пункту 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Як встановлено судом, спір між сторонами виник щодо незарахування відповідачем до пільгового страхового стажу для перерахунку пенсії позивача періоду його роботи з 14.08.2019р. по 15.06.2020р. на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», оскільки цей період не підтверджено атестацією робочих місць.
Згідно з приписами статті 62 Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. №1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, встановлено, що 17.03.1989р. позивач був прийнятий в цех технологічного автотранспорту «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» слюсарем-ремонтником 4 розряду.
З 03.04.1989 року по 28.04.1989 року позивач працював в цеху технологічного автотранспорту водієм МАЗ-500 з повним робочім днем в кар 'єрі.
27.08.1991 року позивач був прийнятий в цех технологічного автотранспорту «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» слюсарем з ремонту автомобілів 4 розряду.
20.01.1992 був переведений в цеху технологічного автотранспорту водієм усіх марок дизельних автомобілів на вивезенні гірничої маси із кар`єру.
01.04.2008 року позивач був переведений у цеху технологічного автотранспорту водієм автотранспортних засобів зайнятий повний робочий день на вивезенні гірничої маси із кар`єру. Водій 3-го класу.
Починаючи з 15.09.2017 року позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пенсію позивачу було обчислено та призначено, зокрема з 15.09.2017 року, за результатами атестації робочих місць за умовами праці (накази по комбінату №660 від 05.10.1994р., №566 від 27.09.1999р., №856 від 03.09.2004р., №912 від 01.09.2009р., №556 від 14.08.2014р.) та підтверджене право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Після призначення пенсії позивач продовжив працювати на займаній посаді у тих самих умовах праці.
У листопаді 2021 року позивачу було видано довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.10.2021 року №538, видану підприємством на якому позивач здійснює свою трудову діяльність.
В зазначеній довідці вказано, що позивач працював повний робочий день на «Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті» у виробництві «Гірничі роботи» у період з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року включно в якості водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту, зайнятого на вивезені гірничої маси із кар`єру глибиною 150 м і глибше, що передбачено списком 1, розділом І підрозділом 3, затвердженим постановою КМУ№461 від 24.06.2016 року.
Кар`єр Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату досяг глибини 150 м 01.11.1969р.
Згідно уточнюючої довідки в період з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року по Списку №1 відпрацьовано: 2019 рік - 4 міс.5дн.; 2020 рік - 5 міс. 11 дн., відповідно до наказу №431 від 08.05.2020р. «Про підтвердження права на доплати, пільги та пільгове пенсійне забезпечення».
Так, слід вказати, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення.
Як вже зазначалось вище, за результатами атестації робочих місць за умовами праці (накази по комбінату №660 від 05.10.1994р., №566 від 27.09.1999р., №856 від 03.09.2004р., №912 від 01.09.2009р., №556 від 14.08.2014р.) позивачу було підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Атестація робочих місць, яка мала бути проведена роботодавцем у строк до 14.08.2019р., не була завершена своєчасно.
Наказом ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» № 431 від 08.05.2020р. «Про підтвердження права на доплати, пільги та пільгове пенсійне забезпечення», з причини несвоєчасного завершення атестації робочих місць у ПрАТ «ІНГЗК» згідно наказу №15 від 04.01.2019 ПрАТ «ІНГЗК», з метою запобігання можливому порушенню конституційних прав працівників підприємства, збереження їх права на соціальний захист, у тому числі щодо гарантування можливості отримання пенсійного забезпечення на пільгових умовах у зв`язку з незмінністю докорінних умов і характеру праці, факторів виробничого середовища за професіями, визначеними в додатку до даного наказу в порівнянні з результатами раніше встановленими в ході приведеної і затвердженої наказами №556 від 14.08.2014р., №557 від 14.08.2014р. АРМ за цими професіями, вважати підтвердженим право працівників на доплати, пільги та пільгове забезпечення за Списком №1 і Списком №2.
Додатком до № 431 від 08.05.2020р. передбачена також і посада позивача.
Наказом Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» від 16.06.2020 року №560 були затверджені результати чергової атестації робочих місць за умовами праці.
Згідно затвердженого вищевказаним наказом переліку робочих місць, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списками №1, №2 за результатами атестації робочих місць (додаток до наказу №560 від 16.06.2020 року), позивачу підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014р. у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №732/2003/14.
Слід вказати, що матеріалами справи підтверджено період робота позивача з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. водієм автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту, зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше, який відповідно має бути врахований як стаж роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.
Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Разом з цим, вказаний лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути скасований. Відтак, суд обирає більш належний спосіб захисту та визнає протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.
Зважаючи на встановлення судом протиправності відмови відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше, з метою відновлення вказаного порушеного права позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше та про задоволення позовних вимог в цій частині.
Крім того, позивач просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, нарахувати та виплатити йому суму недоплати по щомісячних пенсійних виплатах за період із дати звернення за перерахунком пенсії по дату винесення судового рішення, яка виникла у зв`язку з неповним перерахунком призначеної йому пенсії внаслідок неправомірного рішення відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці періоду його роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Доказів звернення із заявою про перерахунок пенсії у листопаді 2021 року матеріали справи не містять.
Проте, суд встановив, що 31.10.2023 року позивач звернувся до відповідача зі зверненням, в якому, зокрема, просив зарахувати пільговий стаж за Списком №1 за період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 р.р. в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Таким чином, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з моменту звернення позивача, а саме: з 31.10.2023 р., з урахуванням виплачених сум, а в іншій частині позовних вимог - відмовити.
Щодо інших вимог, в частині здійснення перерахунку пенсії із застосуванням пільгового порядку обчислення страхового стажу, передбаченого ч.3 ст.24 Закону №1058, а саме, із додаванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, слід вказати, що такі вимоги позивача є передчасними, оскільки на момент прийняття цього рішення, відповідачем не розглядалось вказане питання, тому як наслідок такі вимоги - задоволенню не підлягають.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України, про часткове задоволення позовної заяви позивача.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 14.08.2019 року по 15.06.2020 року в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту зайнятого на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 31.10.2023 р., з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 908,40 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02.04.2024 року.

Суддя В.В. Ільков