Справа № 140/823/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/823/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення за весь час затримки з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати - 27 жовтня 2023 року; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення за весь час затримки - з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати (27 жовтня 2023 року).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що наказами відповідача був звільнений з військової служби та з 19 серпня 2022 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Поряд з тим на момент звільнення відповідач не здійснив своєчасну виплату місячного грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини - прожитковою мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, у зв`язку з чим спір вирішувався у судовому порядку. На виконання рішення суду у справі №140/7592/22 Військова частина НОМЕР_1 виплатила кошти у сумі 42644,02 грн 27 жовтня 2023 року.

Позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Однак відповідач при несвоєчасній виплаті суми місячного грошового забезпечення на звернення про виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час затримки виплати (з 29 січня 2020 року по 27 жовтня 2023 року) відмовив.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.25-26). В обґрунтування цієї позиції вказав, що у разі коли суми коштів нараховуються за рішенням суду, то підстави для виплати компенсації виникають у зв`язку із несвоєчасним виконанням рішення суду. Поряд з тим 27 жовтня 2023 року позивачу виплачено грошове забезпечення на виконання рішення суду від 09 травня 2023 року (з врахуванням постанови від 10 жовтня 2023 року), тому підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у цьому разі відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 серпня 2022 року №688-ОС позивача звільнено з військової служби на підставі підпункту г пункту 3 часини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу (а.с.10), а наказом від 19 серпня 2022 року №695-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19 серпня 2022 року (а.с.9).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року та з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та інших виплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року відповідно, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/7592/22 відповідач здійснив виплату позивачу коштів у сумі 42164,02 грн, які надійшли на картковий рахунок останнього 27 жовтня 2023 року (а.с.8). Нарахування та виплата позивачеві грошового забезпечення підтверджується також розрахунковим листом за жовтень 2023 року (а.с.6).

Представник позивача - адвокат Каверін С.М. у запиті від 18 грудня 2023 року до Військової частини НОМЕР_1 (а.с.7) з-поміж іншого просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячного грошового забезпечення, нарахованого та виплаченого на виконання рішення суду у справі №140/7592/22 за період з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати.

Відповідач листом від 27 грудня 2023 року №09/13387-23-Вих повідомив, що рішення Волинського окружного адміністративного суду 09 травня 2023 року виконано своєчасно та у повному обсязі, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (а.с.12).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статей 3 та 4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

За змістом статті 6 Закону №2050-ІІІ, пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 квітня 2021 року у справі №465/322/17, від 05 липня 2022 року у справі №420/7633/20 та ряду інших (постанови від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17, від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18, від 08 серпня 2019 року у справі №638/19990/16-а).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №140/7592/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, здійснено позивачеві за період з 29 січня 2020 року виплату грошового забезпечення в належному розмірі; кошти у сумі 42164,02 грн ОСОБА_1 на картковий рахунок перераховані 27 жовтня 2023 року (а.с.23).

Посилання відповідача на те, що нараховані позивачу на виконання рішення суду кошти були виплачені своєчасно, є безпідставним, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (зокрема, нарахованих сум грошового забезпечення), а не виконання рішення суду. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №674/22/17.

З урахуванням того, що несвоєчасне нарахування належних сум місячного грошового забезпечення з 29 січня 2020 року відбулось з вини відповідача (що було встановлено судом у справі №140/7592/22), то позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до статті 7 Закону №2050-ІІІ, пункту 8 Порядку №159 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідач в порушення приписів Закону №2050-ІІІ, Порядку №159 у зв`язку із несвоєчасною виплатою грошового забезпечення виплату компенсації втрати частини доходів не здійснив, а у листі від 27 грудня 2023 року №09/13387-23-Вих (а.с.12) у виплаті позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячного грошового забезпечення, нарахованого та виплаченого на виконання рішення суду у справі №140/7592/22, відмовив.

Отже, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені вище норми права, якими урегульовано спірні правовідносини, межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення (згідно з рішенням суду у справі №140/7592/22) за період з 29 січня 2020 року (за весь час затримки виплати та по день фактичної виплати 27 жовтня 2023 року) та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року - за весь час затримки виплати відповідно до Порядку №159.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року (за весь час затримки виплати та по день фактичної виплати 27 жовтня 2023 року).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми місячного грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року - за весь час затримки виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк