Справа № 620/3011/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/3011/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області та просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 на загальну суму 7104,76 грн.

2. Скасувати рішення №2694/Ж10/25-01-24-08-05 від 16.02.2024 Головного управління ДПС в Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску щодо нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 на загальну суму 7104,76 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нарахування Головним управлінням ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 на загальну суму 7104,76 грн., є безпідставним і протиправним.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 18.12.2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно довідки МСЕК серії НОМЕР_1 від 04.01.2002 їй встановлено II групу інвалідності безстроково, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ №446701 від 14.02.2023 - 1 групу безстроково.

З 2006 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, у відповідності до ч.І ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мала право на пенсію за віком, пенсію по інвалідності, пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Оскільки, згідно з ч.І ст.10 Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором, то з 01.02.2008 отримувала пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» як найбільш вигідну, а з 15.02.2021 і по теперішній час отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Правові й організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови, порядок його нарахування й сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон №2464-VI)

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платники єдиного внеску визначені у ст. 4 Закону №2464-VI, зокрема, п. 4 ч.І ст. 4 передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи- підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 ст. 4 Закону №2464-VI передбачалось, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки з 04.01.2002 позивачка мала інвалідність II групи, а також отримувала пенсію в разі втрати годувальника, правомірно вважала, що звільнена від сплати єдиного внеску.

Проте, у 2019 році, при відвідуванні Центру обслуговування платників Ніжинської ДПІ, позивачці, в усній формі, було повідомлено про те, що вона повинна була нарахувати, обчислити і сплатити єдиний внесок в розмірі 8447,95 грн за 2017 рік у порядку та в строки, передбачені ст.7, 9 Закону №2464-VI, а саме: платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від відповідача позивачка не отримувала.

12.11.2019 позивачкою було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік в розмірі 8448,00 грн.

21.02.2024 року від Головного управління ДПС у Чернігівській області позивачці надійшло рішення №2694/Ж10/25-01-24-08-05 від 16.02.2024 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до мене застосовано штраф у розмірі 1689,60 грн та нараховано пеню за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 у розмірі 5415,16 грн, а разом 7104,76 грн, які протягом 10 календарних днів після надходження рішення підлягають сплаті.

Не погодившись з таким рішенням, позивачка оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 4 Закону №2464-VI (на момент спірних правовідносин) передбачалось, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки станом на 01.01.2017 і в подальшому позивачка мала інвалідність II групи, перебувала на обліку в Ніжинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області), відтак мала пільги по сплаті єдиного внеску і могла даний платіж не сплачувати.

Відповідно до ч.І ст. 25 Закону №2464-VI рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Проте положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Оскільки у позивачки, у спірний період, не виникало обов`язку сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік, то і підстав для нарахування штрафних санкцій та пені за його не сплату, у відповідача не було.

При цьому сплата позивачкою суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік в розмірі 8448,00 грн. у добровільному порядку, не утворює ні її обов`язку цей внесок сплатити, ні права відповідача нараховувати штрафні санкції за його не внесення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволдьнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 на загальну суму 7104,76 грн.

Скасувати рішення №2694/Ж10/25-01-24-08-05 від 16.02.2024 Головного управління ДПС в Чернігівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску щодо нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій та пені за період з 10.02.2018 по 12.11.2019 на загальну суму 7104,76 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ