Справа № 280/3681/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3681/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р. (суддя Сіпака А.В) в адміністративній справі №280/3681/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за віком згідно зі статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 45 від 29 березня 2023 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, починаючи з 21 січня 2023 р. призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції, згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1 -р/2020 справа № 1-5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 р., із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2020, 2021, 2022 р. та зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи з 18 березня 1991 р. по 01 жовтня 1991 р., з 22 жовтня 1991 р. по 08 червня 1992 р. та з 28 квітня 2000 р. по 15 лютого 2001 р.

В обґрунтування позову зазначив, що надані ним документи підтверджують право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від № 45 від 29.03.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020, на підставі заяви, поданої 21.03.2023, із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.03.1991 року по 01.10.1991 року, з 22.10.1991 року по 08.06.1992 року та до пільгового стажу період роботи з 28.04.2000 року по 15.02.2001 року. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що у трудовій книжці позивача відсутні записи про наявність у відповідному списку виробництв, робіт, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, професії (посади), яку обіймав позивач, роботи, яку він виконував; зайнятість на вказаних роботах протягом повного робочого дня; підтвердження шкідливих умов праці працівників за результатами атестації робочих місць. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 28.04.2000 до 15.02.2001 згідно пільгової довідки від 13.09.2022 №125-400, виданої ПАТ «Елктрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», оскільки посада, вказана в наказі про атестацію від 28.04.2000 не відповідає посаді, передбаченій Списком № 1. Зміни в назві професії, зазначені в додатку № 4 до наказу про атестацію від 28.04.2000 № 186 проведено в електросталеплавильному цеху, а згідно з пільговою довідкою та трудовою книжкою позивач працював в сталеплавильному цеху. Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги без урахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.09.2022 у справі № 200/8337/20-а, відповідно до якого відсутність у трудовій книжці відомостей про зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами унеможливлює підтвердження пільгового стажу тільки даними трудової книжки, що обумовлює підтвердження пільгового характеру роботи уточнюючою довідкою. До страхового стажу позивача також не зараховано періоди роботи з 18.03.1991 до 01.10.1991, з 22.10.1991 до 08.06.1992, оскільки записи внесені з порушенням вимог Інструкції № 58 (виправлення у датах зарахування на роботу та даті підстави звільнення). Період роботи з 28.04.2000 до 15.02.2001 зараховано до страхового стажу позивача. Крім того, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій на пільгових умовах, а саме: стаття 13 Закону № 1788-XII в редакції гідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020; стаття 114 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017. Положення вищевказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу. На даний час, до статті 114 Закону № 1058-IV не внесені зміни, даний Закон є чинним та не визнаний таким, що не відповідає Конституції України, а враховуючи основні правила розв`язання колізій між діючими актами права, які є рівними за своєю юридичною силою, застосовується пізніше прийнятий акт. Отже, в даному випадку при вирішенні спору помилково застосовано положення Закону № 1788-XII. Також, суд не може зобов`язувати пенсійний орган призначити пенсію, оскільки таке повноваження є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В порядку екстериторіальності заяву позивача передано на розгляду до ГУ ПФУ в Черкаській області, яке рішенням від 45 від 29.03.2023 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В обґрунтування рішення зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівника, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають необхідного пільговою стажу роботи, але мають неменше половини стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зниженням пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловіком - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Страховий стаж становить 28 років 07 місяців 14 днів, пільговий стаж - 5 років 7 місяців 16 днів. До страхового стажу не враховано: період роботи з 18.03.1991 по 01.10.1991, оскільки виправлено дату підстави зарахування на роботу; період роботи з 22.10.1991 по 08.06.1992, оскільки виправлено дату зарахування на роботу та дату підстави звільнення. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.04.2000 по 15.02.2001 згідно довідки від 13.09.2022 №1525-400, виданої Приватним акціонерним товариством "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна", оскільки посада в наказі про атестацію від 28.04.2000 не відповідає посаді, передбаченою Списками № 1. Зміни в назві професії, зазначені в додатку 4 до наказу про атестацію від 29.04.2005 № 186, проведено в електросталеплавильному цеху, а згідно пільгової довідки та трудової книжки заявник працював в сталеплавильному цеху. Відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення та наявність у позивача стажу, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно пункту "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 р. № 213-VIII, визнаних неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно двома законами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 р. у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

За результатом розгляду справи № 360/3611/20, спір в якій виник з подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 р. дійшла висновку про те, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апелянта в цій частині неспроможними.

Отже, для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах мають бути наявні наступні умови: вік - 50 років, страховий стаж - не менше 20 років, з яких не менше 10 років на роботах за Списком № 1. Також, можливе призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку за умови наявності не менше половини стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії (21.03.2023), йому виповнилось 54 роки (21.01.1969 р. народження).

Позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи:

з 18.03.1991 по 01.10.1991, оскільки виправлено дату підстави зарахування на роботу;

з 22.10.1991 по 08.06.1992, оскільки виправлено дату зарахування на роботу та дату підстави на звільнення.

Колегія суддів дослідила зміст записів № 10, № 11, № 12, № 13 та № 14 записів трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 01 жовтня 1986 р., та встановила наступне:

Згідно запису № 10 позивач 18.03.1991 зарахований на посаду масажиста поліклініки. Звільнений 01.10.1991 за власним бажанням (запис № 11) - (а.с. 7 звор. бік, 8).

У спірному Рішенні № 45 ГУ ПФУ в Черкаській області не конкретизовано, в чому полягає виправлення дати і якої саме підстави зарахування на роботу.

Згідно запису № 12 позивач прийнятий до Спорткомплексу "Прометей" масажистом. При цьому, число прийняття на роботу - "22" містить очевидне виправлення другої цифри "2". Підставою прийняття зазначено наказ, який датовано "21".

Згідно запису № 13 позивача звільнено за власним бажанням 08.06.1992. Запис містить очевидні виправлення в останній цифрі року 199 "2"; у даті наказу також виправлена остання цифра року - 8/УІ- 9 "2".

Проте, наступний запис № 14 свідчить про те, що ОСОБА_1 29.06.1992 зараховано на посаду масажиста.

Таким чином, виправлення, які допущені у запису № 12, не є перешкодою у встановленні дати прийняття позивача на роботу масажистом ("22") та році звільнення з цієї роботи ("1992").

Колегія суддів вважає, що уданому випадку підлягає врахуванню правовий висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 11 травня 2022 р. по справі № 120/1089/19-а, відповідно до якого на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна.

Отже, періоди роботи позивача 18.03.1991 по 01.10.1991 та з 22.10.1991 по 08.06.1992 підлягають зарахуванню до його страхового стажу.

Позивачу також не зараховано до пільгового стажу період роботи з 28 квітня 2000 р. по 15 лютого 2001 р. з наступної підстави, як зазначено у спірному Рішенні № 45, - "згідно пільгової довідки від 13.09.2022 № 125-400 виданої Приватним акціонерним товариством "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна", оскільки посада в наказі про атестацію від 28.04.2000 не відповідає посаді, передбаченою Списком №1. Зміни в назві професії, зазначені в додатку 4 до наказу про атестацію від 29.04.2005 № 186 проведено в електросталеплавильному цеху, а згідно пільгової довідки та трудової книжки заявник працював в сталеплавильному цеху" (а.с.11).

Згідно записів в іншій трудовій книжці НОМЕР_2 , виданої 01.11.1993 на ім`я ОСОБА_1 , 01.11.1993 його було прийнято до сталеплавильного цеху № 1 термістом прокату труб по 4 розряду на завод "Дніпроспецсталь" (запис № 1) - (а.с.9). Згідно запису № 3, його було звільнено 15.02.2001.

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивачем була надана довідка № 125-400 від 13.09.2022 (а.с.10).

Відповідно до цієї довідки, ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день у Відкритому акціонерному товаристві "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" в сталеплавильному цеху № 1 (СПЦ-1) - терміст прокату й труб, виконував роботи за професією (робоче місце номер РМ 01-069), яку передбачено: згідно з Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991, Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 - Список № 1, розділ ІІІ, підрозділ 2а, код 1030200а-19110, як термісти прокату і труб, зайняті на ручному завантажуванні гарячого металу або постійно на гарячих роботах: стор. 3 додатку 1 до наказу про атестацію № 385 від 27.10.1994, робоче місце атестовано, як "терміст прокату й труб, постійно зайнятий на гарячих ділянках робіт", стор. 3 додатку 1 до наказу про атестацію № 477 від 28.04.2000. Характер виконуваних робіт - весь період був зайнятий у сталеплавильному виробництві.

У спірному Рішенні № 45 ГУ ПФУ в Черкаській області зазначено про те, що посада в наказі про атестацію від 28.04.2000 не відповідає посаді, передбаченою Списком №1. При цьому, на підтвердження такого доводу скаржником не надано жодних доказів.

Колегія суддів звертає увагу, що термісти прокату і труб, зайняті на ручному завантажуванні гарячого металу або постійно на гарячих роботах віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 та постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1993 (код професії 1030200а-19110).

Посилання у спірному Рішенні № 45 на наказ про атестацію № 186 від 29.04.2005, як підставу для відмови у зарахуванні стажу роботи позивача до пільгового, колегія суддів вважає неспроможним з огляду на те, що він був прийнятий після звільнення позивача з роботи.

Кабінетом Міністрів України постановою №637 від 12 серпня 1993 р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, приписи якого передбачають, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 визначено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, період роботи позивача з 28 квітня 2000 р. по 15 лютого 2001 р. підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну відмову у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до його страхового та пільгового стажу, проте в резолютивній частині оскарженого рішення вказує про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 45 від 29 березня 2023 р., в мотивувальній частині робить висновок про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №04 від 26 серпня 2022 р., що не є спірним у даній справі. Крім того в мотивувальній частині рішення суд встановив обставини, які не стосуються даної справи, а саме - "позивачка 21 січня 1969 р. народження, має загальний страховий стаж - 39 років 05 місяців 17 днів та пільговий стаж 4 роки 00 місяців 06 днів".

Також, суд першої інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, не здійснивши перевірку наявності необхідного страхового та пільгового стажу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приймає рішення про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову - скасування спірного Рішення № 45 від 29.03.2023, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 21 березня 2023 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 18.03.1991 по 01.10.1991 та з 22.10.1991 по 08.06.1992 та до пільгового стажу період роботи з 28.04.2000 по 15.02.2001.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії колегія суддів відмовляє з огляду на те, що така відмова оформлена Рішенням № 45 від 29.03.2023.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах колегія суддів відмовляє з наступних підстав.

У спірному Рішенні 45 не зазначено, які саме документи були подані разом із заявою позивача про призначення пенсії. Також у цьому Рішенні не наведено розрахунок страхового стажу позивача, який визначено у 28 років 7 місяців 14 днів та пільгового стажу у 5 років 7 місяців 26 днів, що унеможливлює здійснення судом їх перевірки. Позивачем, у свою чергу, до суду надано копії двох трудових книжок, виданих на його ім`я, - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які мають записи про його роботу в один і той саме період на різних підприємствах.

Таким чином, рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах можливо прийняти виключно після здійснення зарахування спірних періодів роботи до страхового та пільгового стажу позивача із подальшим перерахунком такого стажу і відповідності позивача критеріям, встановленим Законом України "Про пенсійне забезпечення", щодо віку, наявності страхового та пільгового стажу. Колегія суддів вважає, що позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію є передчасною за наведених вище підстав.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції 1073,60 грн. (а.с. 5). Зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача 536,80 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 р. в адміністративній справі №280/3681/23 - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 45 від 29.03.2023, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2023 р. про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 18.03.1991 по 01.10.1991 та з 22.10.1991 по 08.06.1992 і до пільгового стажу період роботи з 28.04.2000 по 15.02.2001.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 березня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий