Справа № 346/6491/23
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/6491/23
Провадження № 2-а/346/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань: Івантишин Д.Р., представник позивача: Романенчук А.В., представник відповідача: Грицак Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Романенчук Андрій Володимирович, якій діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив скасувати постанову серії КМ № 0029731 від 20 березня 2023 року, якою накладено штраф в розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08 листопада 2023 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 16 листопада 2023 року на 17 годину (а.с.30), однак відклав його на 14.12.2023 року, оскільки позивач подав заяву про відкладення судового засідання (а.с. 41). Судові засідання неодноразово відкладались, останній раз суд призначив судове засідання на 26.03.2024 року

Представник позивача просив розглянути справу без їх участі, а представник відповідача просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Стислі позиції учасників у справі.

Аргументи позивача. 13 березня 2023 року відповідач склав постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно якої її було визнано винуватою у порушенні правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Однак вона не погоджується з даною постановою, оскільки вважає її такою, що складена безпідставно та необґрунтовано, із грубим порушенням закону та її прав і тому підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено, що ОСОБА_2 зупинила автомобіль саме у межах зони дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», на вул. Січових Стрільців у м.Коломия. Жодних доказів конкретного місця розташування автомобіля позивачки у зоні дії цього знаку не надано, але саме відповідач повинен довести правомірність своєї постанови, а не вона доводити правомірність своєї поведінки.

Аргументи відповідача. 13.03.2023 року о 10 год. 36 хв. було зафіксоване порушення правил зупинки позивачкою, у зоні дії знаку: 3.34 «Зупинка заборонена», що розташований по вул. Січових Стрільців у м.Коломия. Тобто, зафіксовано порушення п.8.4 (в) ПДР, здійснене транспортним засобом BMW з номерним знаком НОМЕР_1 , і скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУПАП по вул. Січових Стрільців. І фотографій достатньо для підтвердження місця розташування автомобіля позивачки у зоні дії знаку. Що стосується самої дії знаку 3.34, то він поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений, і у даному випадку на правій стороні вул. С.Стрільців у м. Коломия до вул.С.Тарабалки (А.Чехова), де і було зафіксовано. А тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог, у повному обсязі.

Оцінка суду щодо фактів.

20.03.2023 року відносно позивача головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу муніципальної інспекції міської ради Микитюком В.В. винесено постанову серії КМ № 0029731 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн. (а.с. 21).

Як вбачається із змісту вказаної постанови, 13.03.2023 року о 10 год. 36 хв. транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснено зупинку за адресою м. Коломия, вул. Січових Стрільців, у зв`язку із чим водій здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена», порушивши п. 8.4 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 21).

Із змісту фактичних даних, які містяться у наданій відповідачем фотографії №1 вбачається, що інспектор з паркування просто здійснив фото фіксацію зображення та місця встановлення знаку 3.34 «зупинка заборонена» без прив`язки до будь-якого нерухомого об`єкта або назви вулиці, аби суд міг би, без будь-яких сумнівів вважати визначеним місце встановлення цього знаку у м.Коломия, зокрема на вулиці Січових Стрільців (а.с.8). Суд врахував напис на фото з назвою вулиці, але відзначає, що місце встановлення знаку для визначення меж його дії потребує визначення конкретного місця його розташування на вулиці.

Інші фото, зокрема №2-4 містить фактичні дані про місце стоянки, марку, модель та державний номерний знак автомобіля марки: BMW, моделі: Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.9-11). Але знову ж таки будь-якої прив`язки до конкретно визначеного будинку чи координат для визначення місця розташування цього автомобіля у м.Коломия, на вулиці Січових Стрільців, на цих фотографіях не зафіксовано, а наявні на фотографіях №3 та №4 зображення будинків на містять ні номерів будинків, ні навіть назви вулиці аби суд міг би непрямим способом, але все-таки визначити конкретне місце розташування вказаного транспортного засобу на цій вулиці у зоні дії знаку.

Суд хотів би відзначити, що за час розгляду справи, а це 4 місяці, представник відповідача не надав суду докази того, яким чином було визначено зону дії знаку 3.34. саме на АДРЕСА_1 (конкретні її межі: від та до), чому не було подано суду такі докази, і головне які ж докази доводять, що вказаний автомобіль знаходився саме у зоні дії цього знаку. Адже саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірніть свого рішення.

Зміст спірних правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких між ними виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Оцінка суду щодо права.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

І зокрема, відповідно до примітки до ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Отже, сама по собі фотографія, навіть поруч з будь-яким нерухомим об`єктом, не може бути беззаперечним доказом наявності усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Вона дійсно повинна містити такі ознаки, і при чому всі.

І зважаючи на надані суду фотографії, суд не може погодитись із тим, що з їх змісту можна чітко та без будь-яких сумнівів встановити місце розташування зафіксованого у них транспортного засобу на АДРЕСА_1 , оскільки з них не можна встановити конкретні нерухомі об`єкти та/або географічні координати, які давали би суду змогу чітко визначити місце розташування автомобіля позивачки по відношенню до зони дії знаку 3.34 (а.с.8-11). Суд не отримав від відповідача будь-яких адекватних та належних пояснень з приводу того, що саме завадило відповідачу виконати вимогу закону, передбачену приміткою до статті 14-2 КУпАП, перед складанням постанови.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з цим, з урахуванням правової природи такого акту як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, серед іншого, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п.1 ч.2 ст.2КАС України). Також суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Тому у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

А встановлені судом обставини прямо вказують на те, що надані суду фотографії на яких зображений транспортний засіб позивачки не являються достатніми та переконливими настільки аби погодитись із тим, що вони доводять, що позивач вчинила діяння, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, у вигляді порушення правил дорожнього руху, зокрема передбачених п.8.4в Правил дорожнього руху (здійснила зупинку у м.Коломия, по вул.Січових Стрільців, саме у зоні дії знаку 3.34. "Зупинка заборонена").

А тому суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів перед судом правомірність свого рішення та висновку про те, що позивач вчинила діяння, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, у вигляді порушення правил дорожнього руху. Отже, відповідач прийняв рішення у формі постанови не на підставі закону, зокрема примітки до ст.14-2 КУпАП (тобто за відсутності належних доказів наявності усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у діянні позивачки), а тому прийняв рішення, з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України.

Також суд хотів би відзначити, що у даній справі, навіть з власної ініціативи, на виконання ч.4 ст.9 КАС України, суд не може зібрати будь-які додаткові докази, зважаючи на встановлене судом вище.

В силу положень частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінка суду щодо позовних вимог.

І тому суд погоджується із вимогами позову про необхідність скасування постанови, яку оскаржує позивач та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП відповідачем не доведено, і підстави повертати справу на новий розгляд теж не має.

Оцінка і висновок суду щодо судового збору.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, зокрема на користь позивача, то саме на його користь слід присудити здійснені ним документально підтверджені витрати у виді судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок (а.с.37), за рахунок бюджетних асигнувань відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради, як це визначено частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, керуючись положеннями статей Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтями 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову (серії КМ № 0029731) від 20 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

За рахунок бюджетних асигнувань Відділу муніципальної інспекції Коломийської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: проспект Грушевського, будинок 1Б, кабінет 5, місто Коломия, 78200, ) стягнути на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2024 року.

Суддя: Коваленко Д. С.