Справа № 140/3258/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3258/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Сторі Плюс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял Сторі Плюс» звернулося з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 04 серпня 2023 року №UA209000/2023/800078/1, від 10 серпня 2023 року №UA209000/2023/800082/1, від 04 серпня 2023 року №UA209000/2023/800076/2, від 15 серпня 2023 року №UA209000/2023/800084/2, від 30 серпня 2023 року №UA209000/2023/800086/2, від 30 серпня 2023 року №UA209000/2023/800087/2.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством

За приписами частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 09 листопада 2023 року №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2024 року 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону №3674-VI).

У позовній заяві позивач зазначив про сплату ним судового збору за вимоги немайнового характеру у розмірі 3028,00 грн. Однак до позовної заяви позивачем не додано документ про сплату судового збору, що підтверджується актом про нестачу матеріалів або недоліки у формуванні справи від 26 березня 2024 року.

Також необхідно зауважити, що оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, то вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень є майновими.

За змістом висновків Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962, Верховного Суду у постанові від 20 грудня 2021 року №520/15514/2020 та ін. розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями.

Отже, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні. Тому для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду з вимогами майнового характеру, важливе значення має встановлення розміру майнових вимог.

Заявляючи позовні вимоги майнового характеру щодо визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів позивач не навів розрахунок у позові, а також не надав у складі додатків до позовної заяви доказів, які б дозволяли визначити різницю митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом у спірних рішеннях, що позбавляє суд можливості визначити конкретну суму судового збору, яка має бути сплачена за такі позовні вимоги.

Так до позовної заяви не додано митних декларацій, за якими здійснювалося митне оформлення імпортованого товару, прийняті оскаржувані рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, товарних засобів комерційного призначення.

При цьому згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви долучені письмові докази, формат яких (масштаб тексту чи якість зображення) робить їх нечитабельними (стосується як спірних рішень - їх текстової частини, так і окремих додатків, зокрема, митних декларацій, за якими товар випущено у вільний обіг).

Крім того, частина письмових доказів складена іноземною мовою та не перекладена українською мовою, що викликає необхідність їх офіційного перекладу для можливості їх дослідження судом при розгляді справи по суті.

За приписами частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 122 КАС України законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Тобто для визначення факту пропуску строку звернення до суду важливими є як об`єктивні (дата порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити хоч як і не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав, проте в усіх випадках - як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Встановлений законодавцем строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів обумовлений метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення про коригування митної вартості товарів, які прийняті від 04 серпня 2023 року, 10 серпня 2023 року, 15 серпня 2023 року та 30 серпня 2023 року, тоді як позовну заяву через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представник позивача ОСОБА_1 подав 25 березня 2024 року, тобто із пропуском строку звернення до суду.

Позивач в порушення вимог частини шостої статті 161 КАС України не подав окремої заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Заявлене у позовній заяві клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду (з тих підстав, що позивачу про оскаржувані рішення стало відомо 30 вересня 2023 року та з цієї дати необхідно обраховувати строк звернення до суду) задоволенню не підлягає, оскільки порядок обчислення строку звернення до суду врегульовано нормами КАС України, а не актами приймання-передачі документів, укладеними з декларантом (митним брокером), та надання декларантом позивачу копії оскаржуваних рішень раз в квартал не змінює законодавчо визначеного порядку обчислення строку звернення до суду, який розпочинається з моменту прийняття рішення (тобто дати, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав). Крім того, навіть за умови отримання оскаржуваних рішень 30 вересня 2023 року, у позивача було достатньо часу для звернення до суду з цим позовом з дотриманням строку звернення до суду.

Так згідно із актом актом-приймання передачі 30 вересня 2023 року фізичною особою-підприємцем, окрім спірних рішень, також були передані рішення за липень 2023 року №UA209160/2023/007679, №UA09160/2023/007906, №UA209160/2023/008077, №UA209160/2023/008117, які, як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», були оскаржені Товариством з обмеженою відповідальністю «Роял Сторі Плюс» ще у грудні 2023 року (позов подано через підсистему підсистему «Електронний суд» 26 грудня 2023 року).

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини необхідно зазначити, що процесуальна поведінка сторони позивача не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку.

Позивач не навів обставин, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто, зокрема, не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду за захистом своїх прав через пасивну поведінку щодо реалізації процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку, про що зазначила і Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07 вересня 2022 року у справі №9901/462/21.

Доказів поважності причин пропуску цього строку, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду із цим позовом, позивач не надав.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб подання (надіслання) до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; розрахунку судового збору та доказу сплати судового збору з урахуванням приписів підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI; читабельних копій долучених до позовної заяви документів, на яких акцентовано у цій ухвалі, та належного офіційного перекладу документів, що викладені іноземною (відмінною від української) мовою, які викликали спір при митному оформленні.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Сторі Плюс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк