Справа № 440/3246/22
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 440/3246/22

адміністративне провадження № К/990/9127/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» до Полтавської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Полтавської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 (суддя - Костенко Г.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 (головуючий суддя - Бегунц А.О., судді: Мельнікова Л.В., Курило Л.В.) у справі №440/3246/22.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Полтавської митниці від 02.12.2021 №3 та №3.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2022, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Полтавська митниця звернулася із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2022, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

У поданій касаційній скарзі відповідач зазначає, що дана справа має важливе значення для митного органу щодо реалізації повноважень, визначених статтею 69 Митного кодексу України самостійно класифікувати товари згідно УКТЗЕД після митного оформлення. Так, при перевірці дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення встановлено, що позивачем невірно класифікував товар, оскільки опис товару, зазначений у графі 31 митних декларацій із заявленим кодом та дані товаросупровідних документів до митних декларацій не узгоджуються з правилами класифікації товарів та додаткових пояснень до товарної категорії , що свідчить про обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, Полтавською митницею проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат», на предмет дотримання вимог законодавства України, з питань митної справи, за період з 01.07.2018 по 31.08.2021.

За наслідками проведеної перевірки 09.11.2021 складено акт №4/21/7.23-19/, в якому відображено висновок про порушення митного законодавства:

1) пункту 1 статті 69, пункту 2 частини 3 статті 75 Митного кодексу України, занижені податкові зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями (додаток 20 до акту) на загальну суму 8708484,47 грн.;

2) пункту 2 частини 3 статті 75 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, занижені податкові зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями (додаток №20 до акту) на загальну суму 1741696,89 грн.

В акті перевірки відображено, що ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» в режимі ІМ 40 ТОВ «Єрестивській ГЗК» оформлено 54 митних декларацій за якими ввезено товари (шини) за кодом УКТЗЕД. Наведені декларації зазначені у додатку 19 до акту перевірки.

Вказано, що основними правилами інтерпретації класифікації товарів з урахуванням приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та характеристик товару, встановлено, що за кодом УКТЗЕД платником податків декларується товар: «шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 235: а/шина «Michelin» 33 R51 XDR3 B4 E4R TL, пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу «ялинка», для вантажних автомобілів Caterpillar 785 C, мають глибокий протектор для кам`яного ґрунту». Технічні характеристики: Розмір шини 33.00 R 51; тип малюнку протектора: Е4 глибокий, R скельний; посадочний діаметр 51 дюймів (129,54см); індекс навантаження 235; індекс швидкості В; максимальна швидкість 50 км/год; сезон всесезонність;

Митний орган, опрацювавши МД типу ІМ 40, за період з 01.08.2018 по 01.01.2020, керуючись пунктом 4 статті 69, пункту 14 статті 654 Митного кодексу України, визначив код товару (шин) - 401940000 УКТЗЕД, за митними деклараціями визначеними у додатку №19 до акту перевірки, змінивши його з коду УКТЗЕД (який декларувався позивачем).

02.12.2021 на підставі акту перевірки, митним органом, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№3, згідно з яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 8 708 484,47 грн та штрафних санкцій 2177121,12 грн.;

№3, згідно з яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість з товарів ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 1741 696,91,00 грн та штрафних санкцій 435424,23 грн.;

Пунктами 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МКУ для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до положень cтатті 67 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Нормами статті 68 Митного кодексу України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України, і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини.

Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3(a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Відповідно до змісту акту перевірки, позивач, декларував товар з наступними характеристиками: «шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 235: а/шина «Michelin» 33 R51 XDR3 B4 E4R TL, пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу «ялинка», для вантажних автомобілів Caterpillar 785 C, мають глибокий протектор для кам`яного грунту". Технічні характеристики: Розмір шини 33.00 R 51; тип малюнку протектора: Е4 глибокий, R скельний; посадочний діаметр 51 дюймів (129,54см); індекс навантаження 235; індекс швидкості В; максимальна швидкість 50 км/год; сезон всесезонність".

Згідно Правила 1 спірний товар відноситься до групи 40 «Каучук, гума та вироби з них», товарної позиції 4011 «Шини та покришки пневматичнi гумові новi».

До товарної позиції 4011 входить декілька підпозицій, серед яких: 4011 20 «для автобусiв і вантажних автомобiлiв», який в подальшому деталізований на рівні наступних товарних підкатегорій: 4011 20 10 00 - з індексом навантаження менше як 121; 4011 20 90 00 - з індексом навантаження більше як 121.

Згідно опису товару наведеного у акті перевірки, позивачем у деклараціях було заявлено товар: «Шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 250» та більше за 250, що відповідає характеристиці товару, наведеній у підкатегорії 4011 20 90 00.

Відповідач донараховуючи податкове зобов`язання та визначаючи код товару дійшов висновку про відповідність спірного товару цифровому коду 4011 94 00 00, що має опис «для використання на будівельних або промислових вантажно-розвантажувальних транспортних засобах i машинах, що мають посадочний діаметр обода більш як 61 см».

У акті перевірки митний орган зазначає, що комбінат використовує автомобілі-самоскиди які класифікуються 8704 УКТЗЕД.

Разом із тим, зазначає, що застосування терміну «важкі автомобілі» (англійською - «lorries»), які зазначені у підрозділі 401120, не точно збігаються із сферою застосування товарів товарної позиції 8704 «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів» (англійською «motor vehicles for the transport of goods»), оскільки термін вантажні автомобілі (англійською - «lorries») не вживається.

Враховуючи вищевикладене митний орган, змінив код товару на рівні товарних підпозицій з 4011 20 на 4011 94, враховуючи те, що на англійській мові «автомобілі-самоскиди» які використовує позивач («motor vehicles for the transport of goods»), не точно збігаються з англійським перекладом «важкі автомобілі» (lorries) які зазначені у підрозділі 401120.

Встановлюючи порушення та змінюючи код товару, відповідач, фактично здійснював порівняння товару не на рівні товарних підпозицій, а на рівні товарних підкатегорій, застосувавши Правило 6, у відповідності до якого класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Крім того, до матеріалів справи залучені рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 та Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 по справі №440/4896/19. Даними судовими рішеннями скасовано класифікаційне рішення №КТ-UA-2019 від 25.11.2019 та надано правову оцінку щодо правильної класифікації товару (шин), що були придбані ТОВ «Єристівський ГЗК» за кодом УКТ ЗЕД 4011 20 90 00.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість прийняття митним органом податкових повідомлень-рішень України від 02.12.2021 №3 та №3 та задоволення даних позовних вимог.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Полтавської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №440/3246/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова