Справа № 420/9503/22
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2024 року

м. Київ

справа №420/9503/22

адміністративне провадження №К/990/25092/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 - Ільченко Катерини Романівни про закриття касаційного провадження у справі № 420/9503/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області № 872 від 13 червня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_3 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області № 1140 о/с від 22 червня 2022 року «По особовому складу», яким його звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 22 червня 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області № 1511 о/c від 12 вересня 2022 року «По особовому складу», яким внесено зміни до наказу № 1140 о/с від 22 червня 2022 року та змінено дату звільнення з 22 червня 2022 року на 04 липня 2022 року;

- поновити його на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області у званні підполковника поліції;

- стягнути з ГУ НП в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 червня 2022 року по день фактичного поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Одеській області № 872 від 13 червня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_3 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Одеській області № 1140 о/с від 22 червня 2022 року «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 22 червня 2022 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Одеській області № 1511 о/c від 12 вересня 2022 року «По особовому складу», яким внесені зміни до наказу № 1140 о/с від 22 червня 2022 року та змінено дату звільнення з 22 червня 2022 року на 04 липня 2022 року.

Поновлено ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання підполковник поліції, на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 05 липня 2023 року.

Стягнуто з ГУ НП в Одеській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 липня 2022 року у сумі 145 268,21 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ НП в Одеській області звернулось із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Одеській області.

07 грудня 2023 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на пункт 2 частини першої статті 339 КАС України, просив закрити касаційне провадження у цій справі, оскільки, на його думку, касаційну скаргу ГУ НП в Одеській області підписано не уповноваженою особою - ОСОБА_4 .

Зазначив, що з витягу з реєстрів та витягу із положення про ГУ НП в Одеській області не можна встановити коло повноважень старшого юрисконсульта відділу правового забезпечення ГУ НП в Одеській області Алексєєнко Р.І., в жодному з цих документів не зазначено право підписання процесуальних документів, в тому числі і касаційної скарги, цим представником. У клопотанні наголошено, що ОСОБА_4 не є адвокатом, відомості щодо такого представника в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а до касаційної скарги не додано положення, статут, посадову інструкцію, з яких можливо встановити, що вказана особа має право на підписання касаційної скарги або має адміністративну процесуальну дієздатність.

18 грудня 2023 року до суду касаційної інстанції надійшло друге клопотання представника ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання, керуючись пунктом 5 частини першої статті 339 КАС України, представник позивача вказав, що відповідачем у касаційній скарзі не зазначено, які норми матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції застосовано без врахування висновків Верховного Суду, а правовідносини у справах, вказаних у касаційній скарзі, не є тотожними до спірних. У клопотанні наголошено, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не застосовував статтю 62 Конституції України та пункти 6, 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

Дослідивши наведені у клопотаннях доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

У клопотанні представник позивача стверджує про відсутність у представника ГУ НП у Одеській області ( ОСОБА_4 ) повноважень підписувати та подавати касаційну скаргу.

Однак з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягу з Положення про ГУ НП в Одеській області, які були додані відповідачем до касаційної скарги, вбачається, що ОСОБА_4 може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, діє у судах України та органах державної реєстрації без окремого доручення керівника з правами що надані стороні, третій особі з правом посвідчення копій документів.

Отже, доводи представника позивача про підписання касаційної скарги неуповноваженою особою є безпідставними.

Відповідно до пункт 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Касаційне провадження у справі № 420/9503/22 відкрите на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував: частину першу статті 62 Конституції України (в частині застосування презумпції невинуватості до позивача, а саме відсутність вироку суду на момент прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності) без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20; та пункти 6, 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині розмежування видів юридичної відповідальності) без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

У клопотанні про закриття касаційного провадження представник позивача зазначив, що правовідносини у справах № 420/241/20, № 320/1206/21 не є подібними до спірних, а правові висновки, сформовані у них Верховним Судом, не підлягають застосуванню до правовідносин у цій справі.

Проте, Верховний Суд не погоджується із такими доводами, оскільки спірні правовідносини є подібними до тих, що виникли у справах № 420/241/20, № 320/1206/21, а сформовані у них правові висновки підлягають врахуванню під час розгляду касаційної скарги.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у цій справі задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 339, 345, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань представника ОСОБА_1 - Ільченко Катерини Романівни про закриття касаційного провадження у справі № 420/9503/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська