Справа № 380/14710/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/14710/23 пров. № А/857/21569/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: Твердохліб І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 380/14710/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солпромбуд» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1

час ухвалення рішення не зазначено

місце ухвалення рішення м.Львів

дата складання повного тексту рішення 19.10.2023

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛПРОМБУД» (Позивач/ТОВ «СОЛПРОМБУД») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці (Відповідач) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Львівською митницею від 24 березня 2023 року № UA209000/2023/400015/2;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Львівською митницею, від 29 березня 2023 року № UA209000/2023/400021/2;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛПРОМБУД» 2684,00 грн сплаченого судового збору та 6800,00 грн судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що прийняті Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 24 березня 2023 року № UA209000/2023/400015/2 та від 29 березня 2023 року № UA209000/2023/400021/2 (далі також спірні/оскаржувані рішення) є протиправними та підлягають скасуванню оскільки митний орган не вказав чіткого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Солпромбуд» (вул. Смерекова, 8, с. Солонка, Пустомитівський район, Львівська область, 81131) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості задовольнити повністю.

Визнано протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 24 березня 2023 року № UA209000/2023/400015/2 та від 29 березня 2023 року № UA209000/2023/400021/2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солпромбуд» (вул. Смерекова, 8, с. Солонка, Пустомитівський район, Львівська область, 81131, ) 2684,00 грн сплаченого судового збору та судові витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 6800,00 грн..

З висновками суду першої інстанції не погодився відповідач Львівська митниця, у поданій апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції, що призвело до порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що в п.3.2 Контракту 03/2022 від 30.06.2022 року вказано про здійснення оплати на умовах, що вказані в інвойсі, графа поданого декларантом інвойсу містила визначення про здійснення передоплати. Станом на момент здійснення митного оформлення декларантом не подавався платіжний документ, що підтверджував здійснення оплати.

У суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав висновки, викладені у апеляційній скарзі.

Позивач заперечив висновки апеляційної скарги, навів аргументи на підтримку рішення суду першої інстанції у поданому відзиві, просив суд апеляційної інстанції проводити розгляд апеляційної скарги без участі уповноваженого представника.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта та поданий відзив опонента, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Матеріалами справи підтверджується про ет, що 30 червня 2022 року між KHAN APARUH AD, Болгарія (Продавець) та ТОВ «СОЛПРОМБУД» (Покупець) укладено контракт № 03/2022, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець повинен продати, а Покупець прийняти та оплатити Товар, найменування, асортимент та кількість якого зазначаються у відповідних інвойсах. Ціни на Товар узгоджуються на кожну партію та вказуються в інвойсах (пункт 2.1 контракту № 03/2022).

Відповідно до рахунку-фактури (інвойса) від 15 березня 2023 року № Продавець продав Покупцю за контрактом № 03/2022 Товар плитка ректифікована порцелянова в асортименті та кількості на загальну суму 8419,68 євро.

З метою митного оформлення Товару декларант позивача 24 березня 2023 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UА30U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (плитка керамічна для мостіння з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас.% у відповідному асортименті). Розрахована позивачем митна вартість Товару становить 9425,55 євро: 8419,68 євро вартість Товару та 40000,00 грн витрати на транспортування товару до митного кордону України.

Одночасно декларант позивача до митного контролю разом з митною декларацією № 23UА30U2, як підставу для застосування основного методу, а також надалі на письмову вимогу митного органу надав наступні документи: пакувальний лист від 15 березня 2023 року; рахунок-фактуру (інвойс) № від 15 березня 2023 року; автотранспортну накладну А0140221; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0188 від 27 грудня 2022 року; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару № NJBKLN3H076DW16 від 17 березня 2023 року; рахунок на оплату транспортних послуг № 75 від 15 березня 2023 року; довідку про транспортні витрати від ПП «Євро-Транс-Захід»; прайс-лист; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 23/1/020 від 10 січня 2023 року; додаток до контракту № 1 від 13 лютого 2023 року; контракт № 03/2022 від 30 червня 2022 року; договір про надання брокерських послуг № 27/05-1 від 27 травня 2022 року; договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № від 14 вересня 2022 року; декларацію виробника щодо торгових марок; інформацію про товар від 23 березня 2023 року; сертифікат реєстрації від 01 січня 2023 року; сертифікат про відповідність (ISO) від 24 березня 2023 року; цінову інформацію від 24 березня 2023 року; видаткові накладні; копію митної декларації країни відправлення № 23BG004002AA559540 від 15 березня 2023 року.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойса) від 20 березня 2023 року № Продавець продав Покупцю за контрактом № 03/2022 Товар плитка керамічна в асортименті та кількості на загальну суму 7585,83 євро.

З метою митного оформлення Товару декларант позивача 24 березня 2023 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UА23U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (плитка керамічна для мостіння з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас.% у відповідному асортименті). Розрахована позивачем митна вартість Товару становить 1185,08 євро: 1057,54 євро вартість Товару та 5072,00 грн витрати на транспортування товару до митного кордону України. Загальна вартість поставки за вказаною декларацією становить 7585,83 євро.

Одночасно декларант позивача до митного контролю разом з митною декларацією № 23UА23U5, як підставу для застосування основного методу, а також надалі на письмову вимогу митного органу надав наступні документи: пакувальний лист; рахунок-фактуру (інвойс) № від 20 березня 2023 року; автотранспортну накладну А0140482; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0188 від 27 грудня 2022 року; рахунок на оплату транспортних послуг № 81 від 21 березня 2023 року; довідку про транспортні витрати від ПП «Євро-Транс-Захід»; прайс-лист; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 23/1/020 від 10 січня 2023 року; контракт № 03/2022 від 30 червня 2022 року; додаток до контракту № 1 від 13 лютого 2023 року; договір про надання брокерських послуг № 27/05-1 від 27 травня 2022 року; договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № від 14 вересня 2022 року; декларація виробника щодо торгових марок від 23 березня 2023 року; інформація про товар з мережі інтернет; сертифікат реєстрації від 01 січня 2023 року; сертифікати про відповідність (ISO) від 01 січня 2023 року та від 01 січня 2020 року; видаткові накладні; копію митної декларації країни відправлення № 23BG004002AA559997 від 20 березня 2023 року.

За результатами розгляду митної декларації № 23UА30U2 та доданих документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 24 березня 2023 року № UA209000/2023/400015/2, у графі 33 якого «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», зазначено наступне:

«Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне:

- у ЦМР гр. 3 «місце розвантаження», вказано Україна, ТОВ «Солпромбуд», без вказання конкретного місця (адреси розвантаження), гр.23 ЦМР заповнена неналежним чином, відсутній підпис перевізника;

- у інвойсі зазначено, що поставка здійснюється на умовах попередньої оплати, проте документи на оплату до митного оформлення не надано;

-поставка товару здійснювалось, на умовах FСА, проте, договір на перевезення до митного оформлення не подавався;

- відповідно до умов п. 5 Контракту до вартості товару повинні включатися вартість пакування, маркування, проте, відомості щодо включення зазначених витрат до вартості товару відсутні у товаросупровідних документах.

За власним бажанням декларантом надано висновок експерта щодо якісних та вартісних характеристик товару від 10.01.2023 (виданий на іншу партію товару); інформацію щодо торгівельних марок, інформацію щодо виробників товару.

Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (документи на оплату товару, договір перевезення, специфікація, яка містить усі істотні умови щодо поставки товару).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України позивачу необхідно було надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару № 1:

-якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

-за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

-транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат;

-якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі неподання документів, зазначених у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи :

-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

-копію митної декларації країни відправлення;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 254 Митного кодексу України необхідно надати переклад документів, поданих до митного оформлення.

На вимогу декларантом було надано:

- банківській свіфт (в розділі: призначення платежу міститься загальне посилання на контракт);

-довідка щодо транспортних витрат;

-цінова інформація мережі інтернет;

-видаткові накладні:

-прайс-лист;

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 209170/2023/16092 від 02.03.23, 0,6789 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

За результатами розгляду митної декларації № 23UА23U5 та доданих документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2023 року № UA209000/2023/400021/2, у графі 33 якого «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», зазначено наступне:

«Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

За результатами встановлено наступне:

- у гр. 3, 4 ЦМР «місце розвантаження/завантаження вантажу» не зазначено конкретну адресу місця.

- відповідно до умов контракту п. 3 оплата за товар здійснюється на умовах, викладених у інвойсі. Інвойс містить відмітку «date of tax event: 20.03.2023», проте документи на оплату до митного оформлення не надано;

-поставка товару здійснювалось, на умовах FСА, проте, договір на перевезення до митного оформлення не подавався;

- відповідно до умов п. 5 Контракту до вартості товару повинні включатися вартість пакування, маркування, проте, відомості щодо включення зазначених витрат до вартості товару відсутні у товаросупровідних документах.

За власним бажанням декларантом надано висновок експерта щодо якісних та вартісних характеристик товару № 23/1/020 від 10.01.23 (виданий на іншу партію товару); інформацію щодо торгівельних марок, інформацію щодо виробників товару; копію експортної ВМД країни відправлення.

Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 МКУ (документи на оплату товару, договір перевезення, специфікація, яка містить усі істотні умови щодо поставки товару). Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України було виставлена вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

9) виписку з бухгалтерської документації;

10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

11) копію митної декларації країни відправлення;

12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

14) переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ.

На вимогу декларантом було надано:

- банківській свіфт (в розділі: призначення платежу міститься загальне посилання на контракт);

-довідка щодо транспортних витрат;

-цінова інформація мережі інтернет;

-видаткові накладні:

-прайс-лист (виданий на умовах, інших ніж відбувається поставка EXW ISPERIH, постачається товар на умовах FSA ISPERIH, проте рівень цін збігається з інвойсом).

З аналізу вказаних документів митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 209170/2023/16092 від 02.03.23, 0,6789 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Суд першої інстанції за аналізом представленої інформації та її відповідності вимогам Митного кодексу України прийшов до висновку про те, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд першої інстанції вважав, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано як джерело інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає про наступне.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані : 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Частиною першою статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина третя статті 53 МК України визначає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина третя статті 58 МК України).

Частиною дванадцятою статті 58 МК України передбачено, що той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце (частина тринадцята статті 58 МК України).

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів (частина чотирнадцята статті 58 МК України).

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (частина п`ятнадцята статті 58 МК України).

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою (частина дев`ятнадцята статті 58 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України (далі - МКУ), декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Основні суперечності висвітлені у наступних документах, котрі декларант позивача представив до митного контролю разом з митною декларацією № 23UА30U2, як підставу для застосування основного методу, банківський платіжний документ, що стосується оплати товару № NJBKLN3H076DW16 від 17 березня 2023 року, який на думку колегії не підтверджує факт оплати за товар, оскільки у графі 70 «Призначення платежу» міститься посилання на контракт купівлі-продажу №03/2022 від 30.06.2023, що не дозволяє ідентифікувати його із імпортованою партією товару. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 23/1/020 від 10 січня 2023 року не може братись до уваги, оскільки він стосується іншого інвойсу від 05.01.2023 року.

Декларант позивача до митного контролю разом з митною декларацією № 23UА23U5, як підставу для застосування основного методу, а також надалі на письмову вимогу митного органу надав наступні документи: пакувальний лист; рахунок-фактуру (інвойс) № від 20 березня 2023 року; автотранспортну накладну А0140482; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № -0188 від 27 грудня 2022 року; рахунок на оплату транспортних послуг № 81 від 21 березня 2023 року; довідку про транспортні витрати від ПП «Євро-Транс-Захід»; прайс-лист; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 23/1/020 від 10 січня 2023 року; контракт № 03/2022 від 30 червня 2022 року; додаток до контракту № 1 від 13 лютого 2023 року; договір про надання брокерських послуг № 27/05-1 від 27 травня 2022 року; договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № від 14 вересня 2022 року; декларація виробника щодо торгових марок від 23 березня 2023 року; інформація про товар з мережі інтернет; сертифікат реєстрації від 01 січня 2023 року; сертифікати про відповідність (ISO) від 01 січня 2023 року та від 01 січня 2020 року; видаткові накладні; копію митної декларації країни відправлення № 23BG004002AA559997 від 20 березня 2023 року.

В подальшому було подано банківський платіжний документ, що стосується оплати товару SWIFT № NJBKLN3L076XF16 від 21 березня 2023 року та висновок експерта від №23/1/170 від 10.05.2023. Вказаний документ, на думку колегії, не підтверджує факт оплати за товар, оскільки у графі 70 «Призначення платежу» міститься посилання на контракт купівлі-продажу №03/2022 від 30.06.2023, що не дозволяє ідентифікувати його із імпортованою партією товару.

Що стосується долученого висновку експерта з визначення вартісних характеристик товару при ввезенні на митну територію України. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року. Стаття 9 Закону визначає, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. На виконання вказаної норми Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440 затверджено Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт).

Відповідно до п. 52 Національного стандарту, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. Як видно з таблиці 3 Висновку №23/1/170 від 10.05.2023 (ст. 22 і далі) як джерело інформації в абсолютній більшості випадків експерт використав видаткові накладні, які, як стверджується на ст. 4, «експерту були надані». Таким чином, експерт використав інформаційні джерела, що не були ним знайдені самостійно. Усі інші джерела посилаються лише на один сайт ars.ua Проте, ринок керамічної плитки є висококонкурентним і в мережі Інтернет наявна значна кількість пропозицій до продажу оцінюваної плитки, у тому числі на ринку Болгарії (наприклад, gordу22.соm). Таким чином, експерт використовував джерела інформації, що не були ним знайдені самостійно, а також не проаналізував тенденції на ринку подібного майна, обмежившись дослідженням одного ресурсу, чим порушив п. 52 Національного стандарту, що не приймається судом апеляційної інстанції як доказ визначення вартісних характеристик товару при ввезенні на митну територію України за методом договору.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що ненадання повного переліку витребуваних документів можу бути підставою для визначення митної вартості товарів не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені обставини підтверджують, що прийняті Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 24 березня 2023 року № UA209000/2023/400015/2 та від 29 березня 2023 року № UA209000/2023/400021/2 відповідають вимогам Митного кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, враховуючи норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 380/14710/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Солпромбуд» (вул. Смерекова, 8, с. Солонка, Пустомитівський район, Львівська область, 81131) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
У зв`язку із перебуванням головуючої судді Судової-Хомюк Н.М. з 25.03.2024 по 29.03.2024 включно у відпустці, повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.