Справа № 160/7628/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року Справа 160/7628/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 535% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років за період з 01 червня 2023 по 01 липня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 535% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років з 01 червня 2023 по 01 липня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом па 01.07.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості не отриманого харчування за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості не отриманого харчування за період з 25.05.2023 року по 01.07.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку вій отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.072023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.07,2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Позивачем до позовної заяви долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що 14.07.2023 року позивачем направлено рапорт на адресу військової частини щодо проведення виплат, що підтверджується описом поштового вкладення від 15.07.2023 року, який 22.07.2023 отримано відповідачем. Однак до теперішнього часу жодних виплат не проведено. 26.07.2023 проведено останню виплату грошового забезпечення, але виплати про які зазначає позивач в позові не проведено дотепер. 26.10.2023 позивачем направлено відповідний позов з аналогічними вимогами до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до Військової частини НОМЕР_1 , проте, позовну заяву ухвалою від 06.03.2024 повернуто позивачу. Таким чином, до 15.03.2024 представнику позивача не було відомо з яких підстав позовну заяву повернуто. Ураховуючи наведене, позивач просить прийняти до уваги, що в даному випадку представник позивача не допустив тривалого зволікання з поданням другої позовної заяви. При цьому, матеріали справи свідчать, що недоліки вперше поданої позовної заяви усунуті при поданні уточненого адміністративного позову. Просить прийняти до уваги повторне подання представником позивача позовної заяви у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої позовної заяви, усунення виявлених недоліків позовної заяви, добросовісну процесуальну поведінку представника позивача, а також врахувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав. З урахуванням викладеного просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його.

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує, що предметом позову є ненарахування та невиплата позивачу належних сум при звільненні, а саме: премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації вартості неотриманого харчування, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, з урахуванням додаткової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби за період з 2022-2023 роки, передбаченої Постановами КМУ №704 та № 168, рошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 8 діб, та за 2023 рік за 15 діб, одноразової грошової допомоги та грошового забезпечення військовослужбовця за період з 25.05.2023 року по 01.07,2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023.

За приписами частин 1 та 2 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, вказані спірні виплати належить до сум, що належать працівникові при звільненні, а тому строк звернення до суду з даними позовними вимогами встановлюється ч. 2 ст 233 КЗпП України.

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 01.07.2023 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 01.07.2023 та 02.07.2023 відповідно.

Відповідно до виписки з банківського рахунку позивача, останній розрахунок після звільнення відповідачем проведено 26.07.2023.

Таким чином, позивач мав звернутись до суду з відповідним позовом у межах трьох місяців з дня проведення відповідного розрахунку - до 26.10.2023.

Відповідно до відомостей КП "ДСС", позивач вперше звернувся з даним позовом до суду 03.11.2023.

Разом з тим, позивач у поданому клопотанні зазначає, що ним даний позов направлено до суду 26.10.2023, та він надійшов до суду 03.11.2023, проте, відповідних доказів матеріали позову не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням ненадання позивачем належних доказів щодо первинного звернення до суду з даним позовом 26.10.2023 суд не має можливості належним чином дослідити обставини поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Зазначені обставини є підставою для залишення позову без руху.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- належних доказів щодо первинного звернення до суду з даним позовом 26.10.2023 (чеки, накладні тощо).

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна