Справа № 480/6089/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Справа № 480/6089/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6089/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 57 від 27.09.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за трудовою книжкою НОМЕР_1 та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.09.2022

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2022 позивач звернувся до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою було подано необхідні для призначення пенсії документи. За результатами розгляду її заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, до страхового стажу не було зараховано періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці відсутня дата народження власника та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки зазначена на титульній сторінці дата народження власника (ІНФОРМАЦІЯ_1) не відповідає даті народження заявника згідно паспортних даних (ІНФОРМАЦІЯ_1).

На думку позивача, за наявності відповідних записів про періоди роботи у трудовій книжці, він не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем, у зв`язку з чим ввважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову в призначені пенсії є таким, що порушує її право на гарантоване Конституцією України, пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 21.06.2023 вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий семиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.07.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, зазначивши, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить відомості, які не відповідають паспортним даним позивача, а саме не вірно вказано по батькові позивача та рік народження, тому підстав для врахування періодів роботи зазначених в даній трудовій книжці немає.

Представник відповідача стверджує, що з огляду на грубі порушення законодавства про ведення трудових книжок, зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача можливе виключно у разі надання до Пенсійного фонду України додаткових документів, які б підтверджували роботу позивача у спірні періоди.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 20.09.2023 про призначення пенсії за віком (зв. бік а.с. 53-54).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

За результатами розгляду заяви позивача 27.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення № 57 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю на час звернення достатнього страхового стажу (зв. бік а.с. 66).

При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці відсутня дата народження власника, що є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110;

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки зазначена на титульній сторінці дата народження власника (ІНФОРМАЦІЯ_1) не відповідає даті народження заявника згідно паспортних даних (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Для зарахування необхідно надати уточнюючі довідки про роботу видані на підставі первинних документів або встановити приналежність наданих трудових книжок заявнику.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами частини другої статті 26 Закону № 1058 встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки зокрема мають особи за наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із абзацом 1 пункту Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 8 Порядку № 637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За приписами п. 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 439/1148/17.

Крім цього, у разі невідповідності ім`я, по батькові та прізвища, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і у трудовій книжці, свідоцтві про народження паспортним даним громадянина України, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

При цьому, за змістом позовної заяви у межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності незарахування відповідачем до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, зокрема періоду роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

Так, відповідач зазначає, що періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 не підлягають зарахуванню, оскільки зазначена на титульній сторінці дата народження власника (ІНФОРМАЦІЯ_1) не відповідає даті народження заявника згідно паспортних даних (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Оціннючи вказані доводи відповідача, суд враховує, що за приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (зі змінами) (далі - Інструкція № 162), що була чинна на момент видачі позивачеві трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.07.1977, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно із пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу; прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і уставами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції і про виплачені у зв`язку із цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не вносяться.

Пунктом 2.5 Інструкції № 162 передбачено, що у разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення і інш. виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати робітнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно із пунктом 2.7 Інструкції № 162 якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності вищестоящою організацією, якій підпорядковувалося ліквідоване підприємство.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні з заявою про призначення пенсії за віком подано трудову книжку серії НОМЕР_3 від 27.07.1997 року (а.с.55-56).

Так, з титульного аркуша трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.07.1997 року вбачається, що власником трудової книжки є " ОСОБА_1 " (мовою оригіналу), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата заповнення трудової книжки: 27.07.1997 року. Титульний аркуш містить відтиск печатки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, а також підпис особи на ім`я якої видана трудова книжка.

Суд звертає увагу, що анкетні дані викладені у трудовій книжці на ім`я " ОСОБА_1 " заповнені тільки російською мовою, дані ПІБ українською мовою відсутні.

Відповідно до відомостей паспорта громадянина України № НОМЕР_4 (а.с.12), копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище, ім`я та по-батькові позивача: - українською мовою: " ОСОБА_1 ".

Відтак російською мовою прізвище, ім`я та по-батькові позивача: " ОСОБА_1 ".

Отже, по-батькові позивача, вказане у трудовій книжці серії НОМЕР_3 російською мовою не є тотожним по-батькові, зазначеному у паспорті позивача серії № НОМЕР_4 .

Окрім цього, на титульній сторінці вказаної трудової книжки зазначено дату народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча матеріалами справи підтверджено дату народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Разом з тим, пунктом 2.11. Інструкції № 162 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд не бере до уваги, доводи позивача про те, що він не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки у відповідності до пункту 2.11. Інструкції № 162 вона своїм підписом завірила правильність внесених відомостей на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Відтак, у суду відсутні підстави стверджувати про те, що у пенсійного органу була можливість перевірити належність трудової книжки серії НОМЕР_3 саме позивачеві.

Отже, у даному випадку встановленню підлягає факт приналежності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.07.1997 року, який, з урахуванням вищенаведених приписів пункту 26 Порядку № 637, може бути встановлений лише у судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що встановлення юридичного факту врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та вирішення даного питання відновиться до підсудності місцевих загальних судів.

Так, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, суд роз`яснює позивачеві, що встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється розділом ІV "Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України". Питання встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а є повноваженнями виключно загальних місцевих судів.

У зв`язку із розбіжностями в написанні по-батькові позивача (російською та українською мовами) та розбіжностями у даті народження ОСОБА_1 у трудовій книжці серії НОМЕР_3 з відомостями паспорта громадянина України, суд зазначає про необхідність встановлення факту приналежності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_3 у судовому порядку, для чого позивачу необхідно звернутись із урахуванням правил підсудності до місцевого суду загальної юрисдикції із заявою відповідно до розділу ІV "Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України" про встановлення факту, що має юридичне значення, що, у разі задоволення такої заяви, дасть позивачу можливість у подальшому звернутися до відповідача для забезпечення можливості включення спірних періодів роботи до її загального страхового (трудового) стажу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 правомірно та обґрунтовано не були зараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до загального трудового (страхового) стажу позивача, відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та з відзиву, підставою для неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_1 стало те, що на титульній сторінці відсутня дата народження власника, що, на переконання відповідача, є порушенням п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993.

Так, дослідженням трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 судом встановлена відсутність заповненої дати народження позивача на титульній сторінці трудової книжки (а.с.57).

У контексті наведеного, суд ваховує, що у період заповнення трудової книжки НОМЕР_5 (05.06.1993) діяла

Так, відповідно до пункту 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Згідно пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Відтак суд не погоджується із доводами відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці НОМЕР_1 , з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на титульному аркуші дати народження).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому, наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 127/9055/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

У даному випадку записи трудової книжки НОМЕР_1 від 05.06.1993 містять повні відомості, засвідчені підписом посадових осіб та відбитками печаток.

При цьому, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 05.06.1993 містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відсутність заповненої дати народження на титульній сторінці трудової книжки не спростовує факту наявності у позивача відповідного стажу роботи.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято передчасно, без підрахунку належним чином страхового стажу позивача із врахуванням даних стосовно періоду роботи, зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.06.1993, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 20.09.2022 із зарахуванням до страхового стажу до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.06.1993.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково.

З огляду на часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.09.2022 року № 57 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про призначення пенсії від 20.09.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду її трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) суму судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість гривень) грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко