Справа № 953/9271/23
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9271/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Муратової С.О.,
за участю секретаря Драгана О.А.,
28.09.2023 до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7764705 від 18.09.2023 визнати недійсною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 60).
19.10.2023 до канцелярії суду надійшов відзив представника УПП в Харківській області ДПП Пилипенко О. на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 102-111).
В ході розгляду справи представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.
В дане судове засідання представник позивача адвокат Бєлєвцова О.О. не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 15.03.2024 в системі «Електронний суд» надійшла заява адвокат Бєлєвцова О.О. про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі, в якій вона просить провести судове засідання у справі без участі позивача та його представника. Задовольнити в повній мірі позовні вимоги (а.с. 168-169).
В судових засіданнях, в ході розгляду справи, представник відповідача Департаменту патрульної поліції Пилипенко О.С. заперечувала проти задоволення позовної заяви, в дане судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним и чином про дату, час та місце розгляду справи причини неявки суду не повідомила
В судове засідання відповідач інспектор взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Дядченко О.С. не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 29.01.2024 надійшла заява інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Дядченка О.С. про розгляд справи без участі учасника судового процесу, в якій просив розглянути справу без його участі, враховуючи відзив на позовну заяву, поданий ДПП 16.10.2023. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 133-134).
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, надані в ході розгляду адміністративної позовної заяви, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
У постанові зазначено, що 02.09.2023 о 23.05 год. з адресою: м. Харків, вул. Л. Малої, 93, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом (а.с. 19-20).
Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається д адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише описання адміністративного правопорушення та не може бути належним доказом учинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а).

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення (постанова Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Позивача згідно постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 02.09.2023 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023.

Склад вказаного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, згідно якої особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, в даній справі суд у тому числі зобов`язаний перевірити факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про наявність постанови суду щодо позбавлення її права керування транспортними засобами.

За відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом встановити наявність у позивача умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак встановити поза розумним сумнівом наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права в схожій категорії справ, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, висловлені, зокрема, в постановах Запорізького апеляційного суду від 02.10.2020 в справі № 335/5116/20, Сумського апеляційного суду від 12.12.2019 в справі № 615/1362/19, Київського апеляційного суду від 22.05.2020 в справі № 752/25315/19, Київського апеляційного суду від 14.05.2020 в справі № 359/11318/19, Полтавського апеляційного суду від 04.10.2019 в справі № 552/2636/19, Дніпровського апеляційного суду від 18.08.2020 в справі № 210/2195/20, Київського апеляційного суду від 09.07.2020 в справі № 759/17071/19.

Обов`язок доведення умислу в діях позивача, тобто його обізнаності з фактом позбавлення права керування транспортними засобами під час виконання функцій водія за обставин, викладених в Постанові, покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС).

З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що позивач під час його зупинки 02.09.2023 заперечував його обізнаність з фактом винесення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 17.07.2023 постанови, згідно якої його позбавлено права керування транспортними засобами, зазначив, що попереду ще суд.

05.09.2023 представником ОСОБА_1 адвокатом Бєлєвцовою О.О. до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу ввід 04.09.2023 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 у справі №202/12562/23 про адміністративне правопорушення (а.с. 36-47, 48, 49).

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.10.2023 поновлено захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Бєлєвцовій О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.077.2023; апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бєлєвцової О.О. задоволено; постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано; винесено нову постанову, якою на підставі п. 1 ст. 247 КУпАп закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення (а.с. 128-130).

В мотивувальній частині суддя апеляційного суду зазначив, зокрема, що апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 17.07.2023 за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана захисником до суду першої інстанції 05.09.2023, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності учасників, оскаржувану постанову було надіслано до ЄДРСР 04.08.2023, а опубліковано лише 07.08.2023, та матеріалами справи не спростовано доводи захисника про те, що про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише 02.09.2023, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11.09.2019 при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи та, як слідує з оскаржуваної постанови суду, справу розглянуто судом за відсутності учасників. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважав обгрунтованими доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 та права на особисту участь під час розгляду справи, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності без отримання даних про своєчасне сповіщення учасників про місце і час розгляду справи.

Таким чином, з пояснень позивача, які ним надавались співробітникам поліції 02.09.2023, а також обставин, зазначених в постанові Дніпровського апеляційного суду від 17.10.2023, вбачається, що позивач 02.09.2023 під час його зупинки працівниками поліції не був обізнаний про наявність постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023, згідно якої його було позбавлено права керування транспортними засобами та яка, як зазначено вище, в подальшому була скасована постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.10.2023.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували вказані вище докази та доводили поза розумним сумнівом, що позивач під час керування транспортним засобом 02.09.2023 був обізнаний про винесення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська постанови від 17.07.2023 та, відповідно, був обізнаний про факт позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таким чином, відповідачем під час розгляду даної справи не доведено поза розумним сумнівом наявність у позивача умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, з приводу якого винесено постанову.

За відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, суд позбавлений можливості поза розумним сумнівом встановити наявність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак встановити поза розумним сумнівом наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Виниклі сумніви щодо наявності у позивача умислу на вчинення правопорушення суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на його користь та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, з приводу якого винесено Постанову.

Більш того, як зазначено вище, постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.10.2023 а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77, п. 1 ч. 4 ст. 162 КАС не доведено, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях позивача, тобто не доведено правомірність оскаржуваної постанови.

У зв`язку з наведеним суд задовольняє позовні вимоги, пред`явлені до Департаменту патрульної поліції, скасовує постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 536,80 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), подану його представником адвокатом Бєлєвцовою Ольгою Олегівною (адреса: АДРЕСА_2 ) до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Дядченко Олексія Сергійовича (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), Департаменту патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на постанову у справі про адміністративне правопорушення уц сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Дядченко Олексія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7764705 від 18.09.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.О. Муратова