Справа № 420/18465/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому загальному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, вирішив відмовити у задоволенні позову.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), у якій позивач просить суд:

(1). Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) , що полягає у відмові звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі п. в, ч.2 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;

(2). Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі п. в, ч.2 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що під час проходження ним військової строкової служби у нього суттєво змінилися сімейні обставини, які є підставою для його звільнення з військової служби. Так, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дідом, який потребує постійного догляду, та , враховуючи відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, позивач звернувся до відповідача з відповідним рапортом та додав до нього підтверджуючі документи. Однак відповідач, протиправно відмовив позивачу у звільненні з військової служби.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що норми закону, на які посилається позивач, як на підставу звільнення, передбачають встановлення опіки чи піклування, тобто вимагають наявність у позивача статусу опікуна/піклувальника. Проте позивач не надав до відповідча документи, які би свідчили про встановлення опіки чи піклування позивача над ОСОБА_2 , відсутності у нього інших працездатних осіб. Крім того, позивач не надав докази про те, що ОСОБА_2 є його дідом. Той факт, що позивач відповідно рішення виконкому районної ради призначений помічником ОСОБА_2 не є законною підставою для звільнення з військової служби.

Таким чином, на думку відповідача, в нього відсутні законні підстави для звільнення позивача з військової служби, а його відмова є правомірною.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

24.07.2023 суд ухвалив відкрити загальне позовне провадження.

05.12.2023 на судове засідання сторони не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

10.10.2023 на судове засідання сторони не прибули. Відповідач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив закрити підготовче провадження.

29.02.2024 від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2023 у справі №404/6645/233 про встановлення факту істотної зміни сімейних обставин у позивача.

05.03.2024 на судовому засіданні суд, розглянувши вказане клопотання, ухвалив відмовити у його задоволенні через відсутність об`єктивної неможливості розглянути цю справу, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. За клопотанням сторін суд ухвалив продовжити розгляд справи за їх відсутності в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодший сержант проходить строкову військову службу та зарахований у списки особового складу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України). Витяг з наказу по особовому складу від 28.02.2022 №49-ОС.

18.05.2023 виконавчий комітет Подільської районної ради у м. Кропивницькому рішенням №74 призначив позивача помічником фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки ЛКК КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м.Кропивницького №144 від 04.04.2023 ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує стороннього догляду.

11.06.2023 позивач написав рапорт до камандира військової частини відповідача, у якому просив звільнити його зі строкової військової служби на підставі п. в, ч .2 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з посиланням також на ст. 17 цього Закону. У тексті рапорта позивач зазначав, що його дід, ОСОБА_2 , відповідно до медичного висновку ЛКК №144 від 04.04.2023 через неможливість самообслуговуватися внаслідок невиліковної хвороби потребує постійного догляду вдома. Також позивач вказував на відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .

До письмового рапорту позивач додав: копію свого паспорта громадянина України та РНОКПП; копію паспорта громадянина України та РНОКПП ОСОБА_2 ; копію довідки ЛКК №144 від 04.04.2023; копію медичного висновку №136 від 31.03.2023, копію рішення виконавчого комітету Подільської районної ради у м. Кропивницькому №74 від 18.05.2023; копії довідок з діагнозом ОСОБА_2 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

На звернення позивача із рапортом відповідач надав письмову відповідь, у якій повідомив про відсутність серед поданих документів , документів, що підтверджують встановлення опіки чи піклування над ОСОБА_2 . Тому у позивача відсутні підстави для звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання, щодо існування законних підстав для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами. Зокрема, чи є підставою для звільнення з військової служби призначення позивача органом місцевого самоврядування помічником фізичної особи, яка потребує стороннього догляду.

Підстави звільнення військовослужбовців з строкової військової служби встановлені в ч.2 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі-Закон №2232-ХІІ), а саме:

Військовослужбовці строкової військової служби звільняються із служби на підставах:

а) у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби - у строки, визначені Указом Президента України;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби;

в) за сімейними обставинами - у разі виникнення у них права на відстрочку чи звільнення внаслідок зміни сімейних обставин. Військовослужбовці, які мають право на звільнення зі служби за цією підставою, можуть його не використовувати.

Звільнення з строкової служби за сімейними обставинами законодавець пов`язав, зокрема, з правом виникнення у них права на відстрочку внаслідок зміни сімейних обставин, викладених у статті 17 Закону №2232-ХІІ.

Так, згідно з ч.2 ст.17 Закону №2232-ХІІ відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають: непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька (одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається відповідно до законодавства.

Тобто за цією підставою звільнення щодо інших непрацездатних осіб окрім батьків, законодавець встановив сукупність обставин для звільнення:

- встановлення опіки чи піклування над особою

- відсутність інших працездатних осіб у непрацездатної особи.

Відповідно до ст.55 Цивільного кодексу України: Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Стаття 58 Цивільного кодексу України встановлює: Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ст. 59 цього Кодексу: Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Відповідно до 60 Цивільного кодексу України:

1. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

2. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

3. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

4. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ст.67 Цивільного кодексу України опіку зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Таким чином, з аналізу вказаних норм закону випливає, що підставою для звільнення з військової служби є наявність статусу у військовослужбовця опікуна /піклувальника, який встановлюється судом.

Звертаючись до обставин цієї справи, позивач не посилався та не довів ні відповідачу, ні суду про існування в нього статусу піклувальника або опікуна.

Посилання позивача на те, що рішенням виконкому районної ради йому наданий статус помічника фізичної особи суд відхиляє, оскілька вказаний статус нерівнозначний та не тотожний статусу опікуна/піклувальника.

Так, у відповідності до ст.78 Цивільного кодексу України помічник фізичної особи має право на одержання пенсії, аліментів, заробітної плати, поштової кореспонденції, що належать фізичній особі, яка потребує допомоги.

Також помічник має право вчиняти дрібні побутові правочини в інтересах особи, яка потребує допомоги, відповідно до наданих йому повноважень. Разом з тим помічник не зобов`язаний забезпечувати постійним доглядом та лікування непрацездатну особу.

Крім того, позивач не довів факт відсутності інших працездатних осіб у ОСОБА_2 ( свідоцтво про смерть, про склад сім`ї та інш.).

На підставі викладеного суд робить висновок, що у посадових осіб відповідача на час подання рапорту позивачем про його звільнення були відсутні законні підстави приймати рішення про звільнення позивача з строкової військової служби на підставі п.в, ч.2 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за сімейними обставинами. Тому позовна заява не належить до задоволення.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог та оскільки впродовж розгляду справи свідки не залучалися, експертизи не призначалися, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.