Справа № 120/984/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2024 р. Справа № 120/984/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління ПФУ у Львівській області, відповідач 2) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №42 від 12.01.2024 р.;

- зобов`язати призначити пенсію з 08.01.2024 р. відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби 01.03.1993 р. по 25.09.2001 р.

В обгрунтування позову позивач вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області та звернувся з заявою про переведення його на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" . За наслідком розгляду заяви відмовлено у переведені з підстав того, що заявник не має необхідного страхового стажу державної служби.

Не погоджуючись із позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 06.02.2024 р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження згідно статті 263 КАС України.

26.02.2024 р. надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби. Низку періодів роботи не зараховано, оскільки такі не є державною службою.

Ухвалою від 04.03.2024 р. витребувано додаткові докази у сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

08.01.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, а саме, на пенсію державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу". За екстериторіальністю заяву передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №42 від 12.01.2024 р відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Зокрема, в рішенні вказано, що у позивача відсутній необхідний стаж на посадах державної служби. Зазначено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.03.1993 р. присвоєно пресональне звання та ранг "інспектор податкової служби II рангу , в подальшому 15.06.1993 "старший податковий ревізор - інспектор відділу оподаткування громадян, майна та землі", 01.01.1994 - "старший податковий ревізор - інспектор фізичних осіб", 26.11.1996 "старший державний податковий ревізор - інспектор відділу справляння податків з фізичних осіб", 26.11.1996 "старший державний податковий ревізор - інспектор відділу справляння податків з фізичних осіб", 02.07.1999 - "старший державний податковий ревізор - інспектор відділу примусового стягнення податків і зборів ", 31.12.1999 - " державний податковий інспектор відділу примусового стягнення податків і зборів ", 01.06.2000 - " державний податковий інспектор відділу стягнення платежів до бюджету ", 02.10.2000 - " державний податковий інспектор відділу стягнення податкової заборгованості ". Ці періоди не підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду з позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 р.

Відповідно до п. 2 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII y порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XIIy порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Звернувшись до пенсійного органу із заявою про переведення отримав відмову з підстав відсутності стажу державної служби.

Спірним в даній справі є не зарахування до стажу державної служби декілька періодів роботи.

Оцінюючи вимоги про зарахування до стажу державної служби періодів роботи 01.03.1993 р. по 25.09.2001 р., суд зазначає наступне.

Закон України "Про державну службу" 3723-XII, який визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті прийнято 16 грудня 1993 року.

Згідно статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон № 509-ХІІ).

Так, відповідно до статті 1 Закону № 509-ХІІ (в редакції, чинній на час роботи позивача) Державна податкова служба в Українській РСР створюється при Раді Міністрів Української РСР у складі Головної державної податкової інспекції Української РСР і державних податкових інспекцій по областях, районах, містах і районах у містах.

Відповідно до статті 2 Закону № 509-ХІІ головним завданням державної податкової інспекції визначалося забезпечення додержання законодавства про податки, повний облік всіх платників податків та інших обов`язкових платежів у бюджет, здійснення контролю і забезпечення правильності обчислення та сплати цих платежів.

Відповідно до статті 6 Закону № 509-ХІІ видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.

Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки.

Статтею 16 Закону № 509-ХІІ зазначалося, що працівники державних податкових інспекцій при виконанні службових обов`язків є представниками держави і охороняються законом нарівні з працівниками правоохоронних органів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що посадові особи податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Слід зазначити, що Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №21-275а13 зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому, аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа №586/965/16-а), та у постанові від 18 березня 2021 року у справі №500/5183/17, згідно з якими посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, є правильним.

Так, судом встановлено, що записи трудової книжки НОМЕР_1 містять наступні відомості стосовно трудової діяльності ОСОБА_1 :

- з 01.03.1993 р. присвоєно пресональне звання та ранг "інспектор податкової служби II рангу;

- 15.06.1993 р. переведений на посаду старшого податкового ревізора - інспектора відділу оподаткування громадян, майна та землі;

- 01.01.1994 - переведений на посаду старшого податкового ревізора - інспектора фізичних осіб управління аудиту;

- 04.04.1994 р. прийняв присягу державного службовця;

- 26.11.1996 переведений на посаду державного податкового ревізора - інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб;

- 02.07.1999 переведений на посаду старшого державного податкового ревізора - інспектора відділу примусового стягнення податків і зборів ;

- 31.12.1999 переведений на посаду державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків і зборів;

- 01.06.2000 переведений на посаду державного податкового інспектора відділу стягнення платежів до бюджету ;

- 02.10.2000 переведений на посаду державного податкового інспектора відділу стягнення податкової заборгованості;

- 25.09.2001 р. - звільнений з посади державного податкового інспектора відділу стягнення податкової заборгованості;

Беручи до уваги вищевказане, а також те, що позивачу присвоєно звання та ним прийнято присягу державного службовця, суд доходить висновку, що період роботи з 01.03.1993 р. по 25.09.2001 р. безпідставно не зараховано до стажу державної служби, Відтак, враховуючи, що стаж зарахований пенсійний органом до державної служби згідно форми РС - право складає 10 років 5 місяців 31 день, а стаж, який підлягає зарахуванню до державної служби згідно рішення суду у даній справі становить 8 років, 6 місяців, 28 днів, -загальний розмір стажу державної служби у позивача становить понад 18 років.

Враховуючи, що станом на 01.05.2016 позивач працював на посадах, які відносяться до посад державної служби та станом на цю дату мав понад 10 років стажу державної служби, відповідно, позивач має право на переведення його на пенсію державного службовця за ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

А отже позовна вимога про зобов`язання призначити Головне управління ПФУ у Вінницькій області пенсію згідно Закону України "Про державну службу" підлягає задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1211,20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню повністю.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №42 від 12.01.2024 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію з 08.01.2024 р. відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 01.03.1993 р. по 25.09.2001 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця,, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ).

Повний текст судового рішення сформовано: 02.04.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна